Cercador
Jo, que encara t'estimo en silenci...
Un relat de: SomriureXsobreviureAquestes ones tan bblanques,
aquesta gavina blanca,
el teu somriure mirant-me als ulls
el meu amor, perdut, com una barca.
I m'atravessa el cors saber,
que tan lluny ets de mi,
i em dol amb tot, amor,
que ara ja no m'estimis.
Aquelles roques on m'havies besat,
aquells horitzons observats
d'aquelles nits d'estiu,
només en queda el dolç record.
I em mires des d'on ets ara,
amb els ulls plens e fúria,
els teus ulls marró mel
i el teu somriure miserable.
l´Autor
![Foto de perfil de SomriureXsobreviure Foto de perfil de SomriureXsobreviure](/imatges_autors/131874.jpg?rnd=1439307735)
73 Relats
138 Comentaris
87945 Lectures
Valoració de l'autor: 9.18
Biografia:
Enamoradíssa.