Cercador
Impulsos
Un relat de: ales de focReia la neurona al cinquè pis del cervell. Li acabaven d’enviar per whatsapp el darrer videoclip d’aquell cantant tan famòs. Si bé el primer va causar furor, estava segura que amb aquest segon, encapçalaria les llistes dels més visitats en totes les xarxes mediàtiques. Mentre reia, va agafar amb la mà dreta la cigarreta i hi va donar una calada. Oblidà obligacions. I es posà a xatejar amb la seva amiga l’hormona del creixement. Aquesta li va dir si havia vist les fotos penjades al facebook de la darrera conquesta de la testosterona: una rossa espectacular, de corbes sinuoses i generoses en tamany, que havia conegut a la nova discoteca de Rambla Aragó. Havien passat una nit màgica, sense precaució, és clar. Què podia tenir una deesa de la bellesa com aquella?
S’obrí la porta i la neurona es va veure sorpresa per les seves amigues les fibres nervioses. Feia estona que li enviaven SMS per tal que fes moure les cames d’en Lluís.
Ràpidament es posà a buscar els comandaments, però amb tal desordre, era impossible trobar res. Entre tots van ajudar-la, però res. En Lluís no feia cap moviment.
Es van engegar els llums vermells d’alerta per tot el cervell. S’obriren les portes de l’ascensor i en van sortir ràpidament neurones expertes en aquest tipus de situacions.
Per megafonia parlava la consciència. Feia retrets a tothom per tal i com havien anat les coses. Ella feia dies que avisava. Però l’hormona del creixement, la testosterona i les novelles neurones de connexió no havien fet cas als seus avisos. Si ho haguèssin fet, en Lluis no hauria begut per impressionar aquella noia. No hauria pujat al cotxe. No hauria conduït. No jeuria ara al costat de la carretera.
Per sort, arriba el SEM. Immobilització. Trasllat en ambulància. Silenci absolut al cervell. Tots esperen expectants i immòbils. Desfibril.lació. Senten de nou el batec del seu company el cor. Impulsos nerviosos recorren amb llums blaves i vermelles tots els pisos del cervell celebraven el triomf dels companys de l'exterior.
La neurona novella descarregà amb tot el seu impuls. En Lluís mou les cames, en Lluís parla. En Lluís ha entès la lliçó. I el cos també.
S’obrí la porta i la neurona es va veure sorpresa per les seves amigues les fibres nervioses. Feia estona que li enviaven SMS per tal que fes moure les cames d’en Lluís.
Ràpidament es posà a buscar els comandaments, però amb tal desordre, era impossible trobar res. Entre tots van ajudar-la, però res. En Lluís no feia cap moviment.
Es van engegar els llums vermells d’alerta per tot el cervell. S’obriren les portes de l’ascensor i en van sortir ràpidament neurones expertes en aquest tipus de situacions.
Per megafonia parlava la consciència. Feia retrets a tothom per tal i com havien anat les coses. Ella feia dies que avisava. Però l’hormona del creixement, la testosterona i les novelles neurones de connexió no havien fet cas als seus avisos. Si ho haguèssin fet, en Lluis no hauria begut per impressionar aquella noia. No hauria pujat al cotxe. No hauria conduït. No jeuria ara al costat de la carretera.
Per sort, arriba el SEM. Immobilització. Trasllat en ambulància. Silenci absolut al cervell. Tots esperen expectants i immòbils. Desfibril.lació. Senten de nou el batec del seu company el cor. Impulsos nerviosos recorren amb llums blaves i vermelles tots els pisos del cervell celebraven el triomf dels companys de l'exterior.
La neurona novella descarregà amb tot el seu impuls. En Lluís mou les cames, en Lluís parla. En Lluís ha entès la lliçó. I el cos també.
l´Autor
![Foto de perfil de ales de foc Foto de perfil de ales de foc](/imatges_autors/977583.jpg?rnd=643458016)
112 Relats
345 Comentaris
73141 Lectures
Valoració de l'autor: 9.93