Cercador
Gavines
Un relat de: AVERROISNo vull mirar els vostres ulls,
perquè tinc vergonya del home.
Mentre vosaltres seguiu el camí,
aquest camí aspre, tortuós,
casi humà.
El silenci de les vostres boques,
es clava dins les meves orelles,
suau, acollidor,
ferint el cervell.
La meva mirada us acompanya,
us perd en l'horitzó,
perquè soc limitat.
Però arribarà un jorn,
que m'aixecaré de la meva limitació,
feta per mi mateix,
i volaré, riuré i pensaré,
quan temps has perdut!
l´Autor
![Foto de perfil de AVERROIS Foto de perfil de AVERROIS](/imatges_autors/83720.jpg?rnd=35249471)
405 Relats
932 Comentaris
377458 Lectures
Valoració de l'autor: 9.77
Biografia:
Vaig néixer a Manresa un fred Gener de fa uns quants anys i com va escriure el poeta:Tots els records plegats
són una gota d'aigua
dins una mar immensa.
I el violí que no se sent
deu plorar alguna mort
que jo no sé.
Què la vida us sigui lleu!
Últims relats de l'autor
- Cada dia una nova vida.
- L'herba es belluga suaument
- Sóc vell!
- Escolto passar els segons
- Tres quarts del camí
- Entre Gran i Petit
- Rebeldia adolescent
- L’origen del bé i del mal
- Quan la bandera oneja al vent II
- Bac de Roda
- Llum i Foscor
- El despertar del infant
- El despertar de l'assassí
- RETORN
- Himne patriòtic