Cercador
Fosques Nits....
Un relat de: DensitoLas tres del dematí
no puc dormir.
soroll al carrer?
No.. no és això.
Intento buidar la ment,
tu, sempre hi ets.
Les teves carícies,
els teus petons,
perque no surts?
Sóc jo, sí, ho sé.
et tinc presonera,
en el meu record.
I com a venjança
fas soroll,
manegues els meus records
i em mostres el dolor.
Llavors començo a plorar,
ploro per tu, per mi,
per els records.
No te n´adones,
però em fas mal.
Ho sento......
D´aquesta presó,
mai sortiràs.
Comentaris
-
M'ha encantat![Ofensiu]just one breath | 04-07-2007 | Valoració: 10
Primer de tot, moltes gràcies pel teu comentari ^^!
M'he vist molt reflectida en aquest poema, fosques nits, que passo en vetla, sense poder dormir, amb els unics companys anomenats records...
"Llavors començo a plorar,
ploro per tu, per mi,
per els records.
No te n´adones,
però em fas mal.
Ho sento......
D´aquesta presó,
mai sortiràs."
És preciós!
Et seguiré llegint!
Petons
norita* -
Saps transmetre[Ofensiu]Frida/Núria | 09-05-2007 | Valoració: 9
molt bé sentiments en els teus escrits. Un títol molt encertat "fosques nits" per donar més profunditat al tema.
-
Nits i dies...[Ofensiu]Unaquimera | 29-04-2007
Sempre hi ha nits fosques: en primavera, en ple hivern i fins i tot a l'estiu, ja que el record no distingeix estacions i es resisteix al pas del temps.
Parles en el teu poema d'un dels temes que em semblen eterns: la dualitat memòria i oblit, enyor i dolor, remembrança i continuïtat. Jo també m'he barallat amb els records, fins al punt d'haver de cridar Jau! per obtenir una mica de descans...
Per celebrar la coincidència temàtica i la casualitat que avui m'ha permès descobrir-te avui, t'envio una abraçada primaveral ben sincera,
Unaquimera
l´Autor
![Foto de perfil de Densito Foto de perfil de Densito](/imatges_autors/494946.jpg?rnd=1810399977)
27 Relats
102 Comentaris
27864 Lectures
Valoració de l'autor: 9.47
Biografia:
Vaig néixer a la serralada de marina. Em vaig fer gran a la mar mediterrània. Al meu poble, durant les festes majors, sempre cremem el dimoni.Lluny de la meva terra soc.
On em va portar el meu cor.
Ja no soc jo
ara esta ella
i el fruit de nostre amor
l'Arnau, el meu cor