Cercador
Foscor sense tu
Un relat de: SalgadoVull trencar cadenes,
vull refer camins,
vull fer l'impossible
per tenir-te sempre amb mi.
Vull trencar muralles,
vull seguir endavant,
no parar fins a trobar-te
i tenir-te al meu costat.
Com un ocell vola el meu cor,
presoner dins del teu cel.
Les teves mirades seran el record
que dins seu conservaré.
El meu món de tenebres
serà il·luminat
per la llum dels teus ulls
que ara m'han deixat.
Com les ones contra les roques,
els records es van trencant
en milers de trossos
que ja mai no s'uniran.
El meu món de tristeses
serà il·luminat
per la llum del teu somriure
que ara m'ha deixat.
Com un mirall, sense imatge,
la meva mirada reflecteix
la foscor que mai no mor
i per dins em consumeix.
El meu món de tragèdies
serà ordenat
per la dolçor dels teus llavis
que ara m'han deixat.
Vull trencar cadenes,
vull refer camins,
vull fer l'impossible
per tenir-te sempre amb mi.
Vull trencar muralles,
vull seguir endavant,
no parar fins a trobar-te
i tenir-te al meu costat.
l´Autor
![Foto de perfil de Salgado Foto de perfil de Salgado](/imatges_autors/598098.jpg?rnd=261947824)
18 Relats
38 Comentaris
21511 Lectures
Valoració de l'autor: 8.63
Biografia:
Em dic Xavier Garcia Salgado. Sóc vilafranquí nascut la primavera de l'any 1990 i escric poesia des dels 14 anys. Ara començo a atrevir-me amb la prosa, però encara no he perfilat prou bé el meu estil, acostumat al vers.Aquesta plana de Relats en Català m'ofereix la satisfacció de donar-me a conèixer i de rebre crítiques i opinions de gent de fora del meu cercle d'amistats o familiars.
Rebo les vostres opinions amb gratitud i intentaré respondre-les mica en mica. Gràcies.
Podeu escriure'm pel que sigui:
xavier.garcia.s@gmail.com
*************************************
Estimo l'art, com molta gent d'aquí, anònima com jo, desconeguda en la seva faceta artística. Picasso és un dels meus artistes preferits. Ell va dir:
No, la pintura no está hecha para decorar las habitaciones. Es un instrumento de guerra ofensivo y defensivo contra el enemigo.