Cercador
El seient del tren
Un relat de: VictreHi ha decisions quotidianes però importants (i molt), i la dificultat està en que la majoria d'aquestes decisions es disfressen de banalitats.
I quan vas en tren l'única decisió del grup de les importants, és decidir en quin sentit de la marxa t'asseus.
Si ho fas mirant cap a la cua del tren, estàs obrint el calaix de la nostàlgia.
Estàs mirant cap al passat, cap allò que deixes enrere.
Observes com, poc a poc, t'allunyes d'anhels que, fins ara, seguien sent anhels, però que tal com el tren va avançant, es fan tan petits que s'acaben difuminant amb l'horitzó.
Quan t'asseus en el mateix sentit que ho fa el conductor, el missatge que llances (en direcció a la teva ment) és que estàs preparat per mirar al futur cara a cara, vingui com vingui.
I allò que fins fa uns minuts no era més que uns punts suspensius en un paràgraf llunyà de la teva vida, l'imparable moviment del tren fa que vagi adquirint l'embolcall del moment present.
Asseure's mirant cap a la part davantera del tren, vol dir estar preparat per desembolcallar aquest present, i oferir-li estesa la mà dreta per començar a ballar-hi al ritme que vulgui.
Si jo decidís, trauria tots els seients del tren que miren cap a la cua, i els posaria tots mirant cap endavant.
Cap al futur.
Perquè sàpiga que,
vingui com vingui,
estem preparats.
I quan vas en tren l'única decisió del grup de les importants, és decidir en quin sentit de la marxa t'asseus.
Si ho fas mirant cap a la cua del tren, estàs obrint el calaix de la nostàlgia.
Estàs mirant cap al passat, cap allò que deixes enrere.
Observes com, poc a poc, t'allunyes d'anhels que, fins ara, seguien sent anhels, però que tal com el tren va avançant, es fan tan petits que s'acaben difuminant amb l'horitzó.
Quan t'asseus en el mateix sentit que ho fa el conductor, el missatge que llances (en direcció a la teva ment) és que estàs preparat per mirar al futur cara a cara, vingui com vingui.
I allò que fins fa uns minuts no era més que uns punts suspensius en un paràgraf llunyà de la teva vida, l'imparable moviment del tren fa que vagi adquirint l'embolcall del moment present.
Asseure's mirant cap a la part davantera del tren, vol dir estar preparat per desembolcallar aquest present, i oferir-li estesa la mà dreta per començar a ballar-hi al ritme que vulgui.
Si jo decidís, trauria tots els seients del tren que miren cap a la cua, i els posaria tots mirant cap endavant.
Cap al futur.
Perquè sàpiga que,
vingui com vingui,
estem preparats.
Comentaris
-
Però tu...[Ofensiu]Montseblanc | 24-11-2016 | Valoració: 9
...pots triar quan puges al tren? Amb una mica de sort trobaré un lloc i correré a "pillar-lo" i m'és igual cap on miri, amb tal de que els peus puguin descansar i l'esquena em faci una mica menys de mal...Vine a la R3 i el teu únic pensament serà arribar a l'hora (o potser també pensaràs en la mare, però no en la teva...)
; )
l´Autor
![Foto de perfil de Victre Foto de perfil de Victre](/imatges_autors/1037755.jpg?rnd=12204780)
191 Relats
178 Comentaris
98864 Lectures
Valoració de l'autor: 9.75
Biografia:
Vaig néixer al 1977.Sóc metge, acupuntor i estic estudiant el grau de psicologia.
En el meu temps lliure escric relats.
Des de que escric, sempre he mantingut una lluita entre mantenir els relats ocults, o fer-los publics. Una barreja entre dubtes, vergonya, i la joia de que altres et llegeixin.
El meu mail és victreespiga@gmail.com
Al blog https://lletresigargots.wordpress.com trobareu tots els meus relats, la majoria amb il.lustracions incorporades.