Cercador
EL NEN DEL TRICICLE
Un relat de: Yol LlubesVa arribar l’hora de tornar cap a casa amb la Salut, i per fer això la Tana havia de deixar el seu papi. No sabia com fer-ho, ella volia quedar-se més estona amb ell, però la seva mare també la necessitava... Haver de prendre decisions d’aquesta mena és trencador... dolorós. Llavors fent el cor encara més fort, la Yolanda va dir-li al seu pare:
- Apa papi, que has de tornar a les manualitats, que fas treballar les mans i la motricitat dels teus dits. Tornem cap dins a la sala.
- Ammm ... – va contestar l’Enric movent la seva cadira de rodes.
- Doncs som-hi.
La noia i el home van tornar cap dins de l’edifici, on l’Enric havia deixat les seves activitats. El mateix va guiar amb gestos a la seva filla cap a la taula on volia seure.
Va triar el lloc on estava una avia afectada pel mateix mal... la Yolanda va saludar aquella senyora.
- Hola, veig que jo coneixes al meu pare
- Ammm ... – va respondre ella.
- Ammm ... – va dir l’Enric.
- Molt bé. Mira que bé. Mireu us he portat revistes.
Aquella senyora va allargar les mans cap a la Tana, les hi va agafar i se les va posar a les galtes amb una rialla.
- Ah – va dir la Yolanda – ho entenc em vols saludar, oi? Que guapa ets.
L’Enric estava tranquil i molt aplicat girant els fulls de la revista que tenia davant d’ell. La Tana es va tornar a posar a la seva altura i li va dir.
- Bé, papi, ara he de marxar. Però tornaré desprès. Val. Es que tinc coses per fer saps, i tu aquí estàs molt bé amb aquesta senyora.
- Es diu Pepa – va contestar una altra avia posant-se en la conversa
- Ah, hola Pepa – va dir la Yolanda
- Ammm ... – va respondre la Pepa un altre cop allargant les mans.
La Tana li va tornar a donar les seves mans i la dona va fer el mateix gest que abans somrient.
- Bé, papi, ho fas molt bé, molt aplicat. Estic molt contenta. Ets un valent.
Fins desprès val.
La filla li va besar la front i la punta del nas, li va acaronar la cara i va marxar. Arribada al llindar de la sala, la Tana es va girar, per veure com es quedava el seu pare. L’home la va mirar amb aquella rialla seva i li va fer adéu amb la ma.
La Yolanda es va trencar... hi tornaria demà.
(... loading - El nen del tricicle)
- Apa papi, que has de tornar a les manualitats, que fas treballar les mans i la motricitat dels teus dits. Tornem cap dins a la sala.
- Ammm ... – va contestar l’Enric movent la seva cadira de rodes.
- Doncs som-hi.
La noia i el home van tornar cap dins de l’edifici, on l’Enric havia deixat les seves activitats. El mateix va guiar amb gestos a la seva filla cap a la taula on volia seure.
Va triar el lloc on estava una avia afectada pel mateix mal... la Yolanda va saludar aquella senyora.
- Hola, veig que jo coneixes al meu pare
- Ammm ... – va respondre ella.
- Ammm ... – va dir l’Enric.
- Molt bé. Mira que bé. Mireu us he portat revistes.
Aquella senyora va allargar les mans cap a la Tana, les hi va agafar i se les va posar a les galtes amb una rialla.
- Ah – va dir la Yolanda – ho entenc em vols saludar, oi? Que guapa ets.
L’Enric estava tranquil i molt aplicat girant els fulls de la revista que tenia davant d’ell. La Tana es va tornar a posar a la seva altura i li va dir.
- Bé, papi, ara he de marxar. Però tornaré desprès. Val. Es que tinc coses per fer saps, i tu aquí estàs molt bé amb aquesta senyora.
- Es diu Pepa – va contestar una altra avia posant-se en la conversa
- Ah, hola Pepa – va dir la Yolanda
- Ammm ... – va respondre la Pepa un altre cop allargant les mans.
La Tana li va tornar a donar les seves mans i la dona va fer el mateix gest que abans somrient.
- Bé, papi, ho fas molt bé, molt aplicat. Estic molt contenta. Ets un valent.
Fins desprès val.
La filla li va besar la front i la punta del nas, li va acaronar la cara i va marxar. Arribada al llindar de la sala, la Tana es va girar, per veure com es quedava el seu pare. L’home la va mirar amb aquella rialla seva i li va fer adéu amb la ma.
La Yolanda es va trencar... hi tornaria demà.
(... loading - El nen del tricicle)
Comentaris
-
EL NEN DEL TRICICLE[Ofensiu]Yol Llubes | 17-01-2015
L'Enric, malalt molt avançat de parkinson està en une residencia. La seva filla la Yolanda, la Tana , el va a visitat. Ell no sap que la Salut, la seva dona està malalta.
l´Autor
![Foto de perfil de Yol Llubes Foto de perfil de Yol Llubes](/imatges_autors/1038993.jpg?rnd=1174677869)
46 Relats
101 Comentaris
32960 Lectures
Valoració de l'autor: 9.91
Biografia:
Vaig nàixer a Alcoletge, província de Lleida, als anys seixanta.Soc filla d'immigrants catalans i vaig ser educada a França (Strasbourg).
Escriure és per mi vital, ho necesito com necesito l'aire per respirar. Preciso de l'escriptura per despullar-me i retrobar-me
Llibres publicats:
*Primera traducció al català com a co-traductora amb la Mònica Miro Vinaixa del assaig
"DE LA INFLUENCIA DE LES PASSIONS SOBRE LA FELICITAT DELS INDIVIDUS I DE LES NACIONS" de la Germaine de Staël,
Art de la Memoria
*Finalista II Certamen EPISTOLAE 2015
* Grup Scriptura
* Scriptors d'arrels (grup que trobareu a Facebook)
LLIBRE PREFERIT: ANIMA de Wajdi Mouawad - Edicions del Periscopi
Gràcies per seguir-me i gràcies pels vostres comentaris
Últims relats de l'autor
- TATUATGE
- LA RULETA RUSSA
- DESFLORAMENT
- CONSUMIR AMB MODERACIÓ
- TENIR FRED (inspirat del imat95 de Carles Vall)
- MATAR UNA OBSESSIO
- ECLIPSE DE LLUNA
- PERDÓ
- CARTA AL AMIC INVISIBLE
- LA PRIMERA VEGADA
- ETIQUETES
- SABER DIR NO
- AQUELLA TARDA A LES 4 - CAPITOL 6 - JOAN
- AQUELLA TARDA A LES 4 - CAPITOL 4 - SALVADOR
- AQUELLA TARDA A LES 4 - CAPITOL 5 - ADELINA