Cercador
Desencantada
Un relat de: Maat_7Impotència, frustració,
mirar uns ulls que apunten a una altra direcció
Que et donin la plenitud màxima,
i ser incapaç de retornar aquesta sensació màgica
Amor a una banda
una il·lusió esborrada
Una ferida que mai podrà cicatritzar,
pols oposats que no aconsegueixen estar lligats
Un somni que em va fer despertar
una realitat que m'ha tret les ganes de somniar
Una malaltia sense cura,
una lluita en batalla perduda
Donar-ho tot per un amor que s'ha pansit
un amor que batega dins meu i no puc fer sortir
Que condueixi cap a un camí,
però que aquest no pugui conduir a mi
Com un miratge al que no puc arribar,
unes aigües per les quals mai podré nedar
Boja, perquè no m'estima tant com podria
Boja, pel nen que estimo i estimaré tota la vida
amb bogeria.
Comentaris
-
Plenitud d'estimar. [Ofensiu]PERLA DE VELLUT | 16-05-2024 | Valoració: 10
Un poema profund i que va directe des del teu cor al teu amor que tens en el cor. M'ha ressaltat que estimes tota la vida. T'he posat que m'ha agradat, perquè és així.
Si has tingut 841 lectures i "zero" comentaris, m'ha estranyat, des de l'any 2008.
Enhorabona i una abraçada en la distància.
Cordialment.
Perla de vellut.