Cercador
Acords que em porta el vent
Un relat de: GuspiraNo demano gaire, i no en vull més,
tombar-me vora al bosc la nit d'estiu,
obrir els ulls, escoltar a l'òliba cantar
i rendir-me a l'infinit del cel més fosc...
Sabent que no estic sol, cercant al vent
els acords distants d'una guitarra
i el breu sospir de la nimfa sota els pins:
acords i sospirs per recordar més endavant,
i un gegant somrís a la matinada,
imaginant mirades de bellesa incomparable,
i una nit més llarga que la pròpia vida.
Comentaris
-
Uns acords que comparteixo totalment[Ofensiu]brideshead | 04-08-2005
Quan en la tranquil·litat d'una nit plàcida, et sembla que toques els somnis amb els dits, i pots imaginar aquella mirada, tan bonica, fent-te companyia, mirant amb tu els estels i compartint el mateix somriure...
M'agrada molt, Guspira, el teu estil, ja t'ho he dit en alguna ocasió, escrius amb tot el cor, i també em sembla un estil exquisit i lúcid...;-)
PS. Et confesso que vaig començar a llegir "Demien", però no estava prou concentrada per apreciar-lo al 100%. I un excés de feina també m'ho impedia. Així que, ara que començo vacances, me l'enduc a la motxilla, i serà el primer que llegiré. En pots estar segur. I a la tornada, compartirem impressions.
Una abraçada ben forta! Bon estiu i bones vacances també per tu (si és que no les has fetes encara!) -
no tinc paraules....[Ofensiu]silvia_peratallada | 02-08-2005
m'encanta....
i no estaràs sol,
els acords, el vent,
els portarà ben aprop
i et cantarà una nimfa
al bosc més verd
de tot l'univers
a cau d'orella
mentre vius
la nit infinita
fumant verd,
cremant arrels,
sentint el foc
bn aprop teu...
l´Autor
143 Relats
311 Comentaris
164087 Lectures
Valoració de l'autor: 9.74