Cercador
22
Un relat de: GuspiraVint-i-dos petons et regalo
des del perfum d'aquest coixí
que recorda la pell i l'estança
el somriure i els ulls de la nit.
Un somni real de llum intensa
que m'atansa al teu cos
que es veler pel mar seré
i les onades que acaronen
cadascun dels teus racons.
Llibertat etèria als teus braços
d'infinita calma marinada
d'infinit desig de vesprada...
I el temps, que no és fet a mida
de l'eternitat que precisa
una nit, un anhel i una carícia.
La lluna sembla enrogida
quan vens i cau el dia
i la foscor ens xucla desperta
i les espurnes brollen intenses...
A la calor d'una paraula,
que pronuncies, que pronuncio,
que ho diu tot, i el mai sembla real,
i el tot és amb nosaltres,
i el buit ens envolta; a cada carícia
la pell s'eriça embolcallant el calfred
quan et sento tan a prop meu.
Amb tu, torno a creure en allò
que ja creia un engany de la ment,
amb tu, soc el jo més profund
que no coneix la por als ulls...
I aquesta nit, et voldria regalar
el desig d'un demà que t'espera
el bes del petit que t'estima,
t'ho regalo tot, i no tiro enrera,
endavant amb tu, quan vulguis,
que la lluna m'ha dit que ens enyora.
l´Autor
143 Relats
311 Comentaris
164106 Lectures
Valoració de l'autor: 9.74