Cercador
un conte per pensar
Un relat de: Capdelintraducció i adaptació resumida d´un poema-conte de Jorge Bucay
_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _
PRIMER DIA:
Surto de casa, baixo al carrer, camino per la vorera,
hi ha un clot i... caic.
SEGON DIA:
Surto de casa, baixo al carrer, camino per la vorera, recordo que hi ha un clot,
però me n´oblido i... caic.
TERCER DIA:
Surto de casa, baixo al carrrer, camino per la vorera,
penso que m´havia oblidat de recordar
que hi havia un clot i distret pensant... caic.
QUART DIA:
Surto de casa, baixo al carrer, camino per la vorera, recordo que pensava que m´havia oblidat
de recordar que hi havia un clot i distret
pensant el que recordava... caic.
PENÚLTIM DIA:
Surto de casa, baixo al carrer, camino per la vorera tot preguntant-me per què cony els de l´ajuntament no han tapat encara aquell forat i buscant una llista de perquès, distret... caic.
ÚLTIM DIA:
Surto de casa, baixo al carrer i algú em diu:
no és millor passar per l´altra vorera?
Comentaris
-
doncs sí...[Ofensiu]AnNna | 05-03-2005 | Valoració: 9
ben tonto aquest... jejjeje!!! de vegades fem aquestes coses tan inutils... però no ens n'adonem!!!!
wenu... molts petons... bye bye!!!!
AnNna (PiStU) -
Thalassa | 16-02-2005
llegit el d'en Bucay i he llegit el teu. M'agrada més el d'en Bucay, tot i que són mooolt semblants, perquè en llegir el teu, veia el seu escrit en aquell paper d'aquell llibre que un dia vaig trobar tornant de Mallorca, a l'aeroport i que ara té un amic meu a casa seva i que no sé si mai li'l demanaré...
Està bé, però saps que no és el millor, ets capaç de mooolt més!
Thalassa
P.S.: espero que no et sàpiga greu que no m'hagi agradat tant com els altres.. -
Ensopegarem,[Ofensiu]Lavínia | 16-02-2005 | Valoració: 10
metafòricament, una, dues i moltes més vagades amb la mateixa pedra o se n'anirem de cap pel mateix forat fins que hi hagi algú que, amb tota la saviesa natural del món (seny o sentit comú) ens dirà: "passa per un altre lloc".
Ho has explicat amb claredat, senzillesa i poesia . Què més vols, Capdelín? -
ai que caic[Ofensiu]Jurdi | 14-02-2005 | Valoració: 10
Com el protagonista de la història casi caic del riure.
T'has parat a contar els cops que cau?
Alemnys uns 6 cops!
És que es nota que això només ho pot fer l'home, ser tan tossut i passar per la borera que tanta mala sort li porta.
Segueix escribint fins que la pàgina de RC es col·lapsi del riure. -
iepala![Ofensiu]RêD WiTCh | 14-02-2005 | Valoració: 10
bonas Capdelín!
m'ha agradat molt! estava aquí rient i dic, va que li comento! doncs tens tota la raó en el relat... encara que això potser està posat en el cas hipotètic de què... ara si compliques l'història i poses què surt a una rotonda (i qui no surt a una rotonda quan surt de casa eh? xD) doncs l'altre vorera... no hi seria, no? compliquem massa les coses... tenim tendencia a fer això... i no sempre hem de fer cas dels que ens diguin els altres (canvia de vorera...i si tu tenies unes idees que t'impulsaven a passar per aquella?jejeje deixe-m'ho córrer... m'ha agradat molt! -
M'agrada molt[Ofensiu]annah | 14-02-2005 | Valoració: 10
A més de fer-te un tip de riure, és un conte filosòfic... de "Cuentos para pensar", potser???
És curiós com la persona no és més intel·ligent: sempre s'equivoca amb el mateix, i per molt que intenta fer-ho bé, sempre acaba caient al forat, fins que algú li diu que ho faci diferent, senzillament que canviï de vorera. No és tan dificil, oi? Doncs, com és que no ho havia pensat abans. Je, je, je.
M'encanta. Segueix escrivint!!!!
Un petó i una abraçada d'amiga,
Anna. -
Molt Bona![Ofensiu]Dreamy_Girl | 13-02-2005 | Valoració: 8
Molt bona! jejeje cua l'he llegida seguidament m'he ficat a riure! felicitats!
-
molt bo[Ofensiu]AINOA | 12-02-2005 | Valoració: 9
Jajajaja , es molt bó el teu relat.
Potser val la pena, pasar per l'altre vorera.
Una abraçada.
Valoració mitja: 9.43
l´Autor
![Foto de perfil de Capdelin Foto de perfil de Capdelin](/imatges_autors/35029.jpg?rnd=386067939)
987 Relats
4380 Comentaris
1318361 Lectures
Valoració de l'autor: 9.78
Biografia:
Si aconseguimentendre'ns sense estar
del tot d'acord,
si aconseguim
que el temps només sigui
un escenògraf a sou,
si aconseguim
una paraula sense llençar-nos-la
a la cara, enamorar-nos
sense sorpreses ni flors,
estimar-nos lluny del llit,
si aconseguim
que els records siguin
un ahir suplent,
que pesem més despullats
que vestits,
que inventem la vida
cada matí,
després,
ens serà molt fàcil
ressuscitar els morts
i moure les muntanyes.
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
( POEMA " preparant el miracle ",
d'en Capdelin )