Cercador
Somriures robats
Un relat de: VesnaEterna serà la meva espera
sota les gotes d'una pluja
que no deixa de recordar-me
que algun dia vindràs a rescatar-me
del glaç del dolor i dels silencis
que em regala dia a dia
la vida sense tu.
Eterna serà la meva espera
si l'amargor de la tempesta
no em retorna la felicitat
dels moments compartits,
dels somriures robats
a canvi de la incertesa
de saber i no voler saber,
de comprendre i no voler comprendre
Etern serà el meu deliri
quan l'hivern es torni primavera,
quan les flors llueixin
la bellesa dels seus pètals,
senyal de victòria o de derrota.
Marca de la teva absència,
de les llàgrimes plorades
i de les que es perden
en la profunditat
de les ànimes trencades.
Comentaris
-
No és eterna, no[Ofensiu]Dolça Parvati | 06-05-2008
He deduït, espere que encertadament, que aquest poema que apareix a la pàgina d'inici respon al RPV de la fotografia de la dona asseguda en una voravia mig d'esquenes a l'objectiu i, per tant, a l'ull que la mira. És molt bonica la descripció, la interpretació de l'estat emocional que n'has fet. També molt madura l'antítesi de "saber i no voler saber, de comprendre i no voler comprendre" tan pròpia de l'escisió entre la part mental i l'emocional a què condueixen els enamoraments no corresposts, no convertits en actes. També el to de la lamentació, que és el d'un jo que es fa càrrec dels seus sentiments sense culpar ningú.
El desamor sol semblar etern, més encara si allò retornat és "el glaç del dolor i dels silencis", i d'ací l'encert de l'adjectiu que has triat per fer tan bella anàfora. Però traslladat aquest estat a la realitat, no és més que un trànsit. Tard o d'hora se'n va al fons per deixar emergir altres figures, altres persones on projectar l'amor que potser sí que retornen calidesa i paraules.
Un petó.
l´Autor
165 Relats
329 Comentaris
242274 Lectures
Valoració de l'autor: 9.51
Biografia:
The sea will crowd us with lovers at nightThere's nothing like this built today
You'll never see a finer ship
Or receive a better tip in your life