Cercador
Si...
Un relat de: LengarSi els meus ulls poguessin parlar
et dirien quan et trobo a faltar
quantes llàgrimes els han omplert
des-que vas desaparèixer al passat
amb la pluja i el vent em vas deixar
amagat dels pensaments de tu mullats.
Si els meus llavis no estiguessin congelats
pel fred que m'envaeix cada matí
quan em llevo solitari al llit
acompanyat pel silenci de nit
i el batec del meu cor ferit,
faria servir la poca vida que tinc
per fer-te veure que sóc l'únic,
que ningú més t'estimarà com t'he estimat
que caps llavis et tornaran a besar
com els meus, tan plens de sinceritat.
Si els meus ulls poguessin parlar,
si els meus llavis no estiguessin congelats,
et dirien quan t'estimo i quan t'he estimat,
que ningú més t'estimarà com t'he estimat.
l´Autor
64 Relats
98 Comentaris
79292 Lectures
Valoració de l'autor: 9.29
Biografia:
Vaig nèixer a barcelona al 85, porto escrivint des de fa uns 3 amys, va ser una época difícil de la meva vida, i la poesia va ser una bona sortida per als meus sentiments.Actualment continuo escrivint per a fugir dels problemes, i ho recomano a tothom.
La meva poesia es lliure, potser no està massa ben estructurada, però està carregada de sentiments i espero que us pugui arribar allò que he intentat plasmar paraula rera paraula.
Agraeixo a tots els que m'escriviu comentaris, m'encanta saber que penseu del que escric, les vostres paraules són com regals de nadal per a l'infant poeta que porto dins, realment, gràcies a tots.
Lengar