Cercador
Sento..
Un relat de: Dreamy_GirlCaminant amb el cap cot, sense rumb fix, escoltant el soroll dels cotxes quan passen pel costat del camí.
Arribo a casa, tiro la motxilla sobre el llit, em sento al terra i em fico a escoltar el Mp3.
Sona Zenit, el primer tros que escolto diu així:
"..guardem en el teu cor i que no se't oblidi, que he mort al perdre't perquè tu eres la meva vida...Sento no entendre perquè sento el que sento, sento entendre-ho i no poder dir t'estimo.."
Que bonic, em recorda tant ell...
Ara tot s'acaba, tot dona igual, ell se'n va, a qui tindré?
A ningú, tothom em vol per a riure i no pas per a estimar.
Miro a la finestra, plou intensament, m'agrada el soroll de la pluja, reflexa la llibertat...
Gotes de pluja cauen soles... final del trajecte, el sòl.
Ai.. en fi.. que farem, res.. no es pot fer res..
Segueixo escoltant i ve l'estrofa que més m'agrada:
"..que s'acabi el mon, que es pari el temps, si vols tenir-me, només crida el meu nom.."
Tan simple com això, crida'm, digues el meu nom, recorda't de mi.. sisplau.
No m'oblidis mai, lluita per nosaltres, la nostre situació es difícil, però tot té solució.
Segueix component cançons per endolçar el meu cor amb el teu sucre.
Fes-me feliç, a mi..
Comentaris
-
k maco...![Ofensiu]tramuntana | 19-03-2005 | Valoració: 9
Ostres nuxe k dir-te!!!! m'he kedat sense paraules!!!! avui no stik gaire x comentar!"!! xo wno....
segueix així wapa!!!
lauri^^ -
intens[Ofensiu]fill de les ombres | 16-03-2005 | Valoració: 9
un poema intens, com la lletra de zenit.
quan vivim bons moments mai ens en plantegem els perqués, en gaudim i prou... pero quan el cor ens fa mal, quan la vida ens fa caure, ens assalten totes les preguntes per intentar descobrir on ens hem equivocat.
una cosa i l'altra, alegria i tristesa, plaer i dolor, s'han de viure intensament per poder fer un pas més havent assimilat aquest que fem ara.
t'he descobert avui i et seguiré llegint.
m'ha agradat el teu relat.
PD: per cert, ja sé que és més facil dir que fer pero els dies et demostraran que possiblement va ser ell qui et va deixar escapar tu.
la parella no ha de ser un somni sinó algú amb qui fer els somnis realitat, si no vol caminar amb tu... cerca un nou horitzó i abans no hi arribis t'acompanyaran mil nous amors i si avances amb pas ferm, probablement et segueixi de lluny, perseguint-te, l'amor que plores avui. -
sento[Ofensiu]donablanca | 16-03-2005 | Valoració: 10
aprofita aquest moment per escriure aquestes sensacions, l'amor adolescent és el més sensible.
aprofita perquè potser no ho tornaràs a sentir amb tanta melangia
Valoració mitja: 9.33
l´Autor
![Foto de perfil de Dreamy_Girl Foto de perfil de Dreamy_Girl](/imatges_autors/60618.jpg?rnd=1089120206)
29 Relats
57 Comentaris
40852 Lectures
Valoració de l'autor: 9.73
Biografia:
Sóc una noia que vaig nèixer un 16 de gener. A l'any 1991.-Les meves passions: Ballar, Escoltar Música i Escriure.
Seguidament ficaré alguns escrits o frases que em van impactar en el seu moment.
-----------------------------------------
No podria dir-te perquè és sentia així.
Ella ho sentia sempre.
I jo no podia ajudar-la.
Només podia observar-la,
Cometre els mateixos errors.
Què està malament? Què està malament ara?
Masses, masses problemes.
Ella vol anar a casa,
Però no hi ha ningú.
A cap lloc on anar,
A cap lloc per on anar,
I eixugar-se les llàgrimes.
Trencada per dins.
Obre bé els ulls,
Mira fora i troba la raó del perquè.
Has estat rebutjada
I ara no pots trobar el que has deixat enrere.
Amaga els seus sentiments,
No pot trobar els seus somnis.
Està perdent el cap,
Es va quedar al passat.
No pot trobar el seu lloc.
Està perdent la fe,
Ha caigut en al desgracia.
Ella va per tots els llocs...
Ella...està perduda.
(Avril Lavigne)
-----------------------------------------
...Oblideu tot el que no fos la vida, per no arribar a la mort descubrint que no habies viscut...
(El Club De Los Poetas Muertos)
----------------------------------------
Les paraules i les idees poden canviar el
món...
(El Club De Los Poetas Muertos)
----------------------------------------
Agafeu les roses mentres pogueu
lleuger el temps vola
la mateixa flor que avui admireu
demà estarà morta
(El Club De Los Poetas Muertos)