Cercador
Osset de peluix (58): La sorpresa amorosa de la Anti.
Un relat de: unicorn_grisEl noi, conegut per tota la colla de la Miranda excepte per l’Èric, s’acosta a la Anti i l’abraça. És una sorpresa majúscula…
- Pero Mike!! - diu la Simpy; - què fas tu per aquí? Em pensava que tu i la Anti us duieu a matar…
- Qui és el Mike? – pregunta l’Èric.
- Un noi que vàrem conèixer a la universitat – respon la Simpy. - Tots ens fotíem bastant amb ell. No sé per quin motiu, la Anti li tenia bastanta mania. Com canvien els temps, ara han simpatitzat.
- Sí – va dir la Anti. – De fet fa tres dies que som nuvis, el Mike i jo.
- Què ha canviat? – pregunta la Simpy.
La Esse es limita a escoltar des d’un racó.
- Veureu – diu la Anti. – Un dia estava fent una mudança amb mons pares i el Mike passava casualment per allà. Es va oferir a ajudar-nos. Pero la mala sort va fer que un plat valuós de mon pare se li caigués per les mans i es fes trossos.
- No m’havies dit res d’això – va dir la Miranda.
- Deixeu-me continuar – solta la Esse -. El vaig acusar d’haver-ho fet expressament i el vaig fer marxar. Per això em va caure malament durant tot aquest temps. Però un dia va presentar-se a casa meva amb un plat com el que havia trencat i un somriure de disculpa. ¡¡Hi havia posat uns bons diners en aquest plat!! Va dir que volia corregir el dany que havia causat, i que li sabia molt de greu que estiguéssim enfrontats. Em vaig entendrir. Vaig convidar-lo a entrar. Una cosa va portar a l’altra… tenia preservatius i… Va ser una nit agradable. I ens hem entès bé.
- No és tant dolenta l’Anti quan és carinyosa – diu el Mike. – Estic content d’estar amb ella, i que duri.
- Però Esse… - comenta l’Anti, - ¿Com sabies que jo he trobat nuvi recentment i lo de l’objecte de desig?
- No sé – diu la Esse. – És cosa de la meva endevinació. Simplement faig servir els meus poders especials i provo d’entendre el que em diu la divinitat.
- I la divinitat et diu que, en pocs dies, jo moriré… - comenta la Miranda; - espero que en aquesta ocasió les teves habilitats fallin…
Durant deu minuts, les noies, amb el Mike i l’Èric, xerren despreocupadament. No sospiten que algú els observa des d’una finestra del local, el noi que parlava amb “tatuatge”…
Després la Simpy fa una pregunta:
- Esse, m’agradaria saber… ¿Com és que mai he sabut de ningun noi que t’agradi? ¿És que mai t’has enamorat?
La resposta de l’Esse en el següent capítol.
-----------------------------------------------------------------------------
Podeu llegir la resta del conte publicat en: http://ca.lletra-perenne.wikia.com/wiki/Osset_de_Peluix
- Pero Mike!! - diu la Simpy; - què fas tu per aquí? Em pensava que tu i la Anti us duieu a matar…
- Qui és el Mike? – pregunta l’Èric.
- Un noi que vàrem conèixer a la universitat – respon la Simpy. - Tots ens fotíem bastant amb ell. No sé per quin motiu, la Anti li tenia bastanta mania. Com canvien els temps, ara han simpatitzat.
- Sí – va dir la Anti. – De fet fa tres dies que som nuvis, el Mike i jo.
- Què ha canviat? – pregunta la Simpy.
La Esse es limita a escoltar des d’un racó.
- Veureu – diu la Anti. – Un dia estava fent una mudança amb mons pares i el Mike passava casualment per allà. Es va oferir a ajudar-nos. Pero la mala sort va fer que un plat valuós de mon pare se li caigués per les mans i es fes trossos.
- No m’havies dit res d’això – va dir la Miranda.
- Deixeu-me continuar – solta la Esse -. El vaig acusar d’haver-ho fet expressament i el vaig fer marxar. Per això em va caure malament durant tot aquest temps. Però un dia va presentar-se a casa meva amb un plat com el que havia trencat i un somriure de disculpa. ¡¡Hi havia posat uns bons diners en aquest plat!! Va dir que volia corregir el dany que havia causat, i que li sabia molt de greu que estiguéssim enfrontats. Em vaig entendrir. Vaig convidar-lo a entrar. Una cosa va portar a l’altra… tenia preservatius i… Va ser una nit agradable. I ens hem entès bé.
- No és tant dolenta l’Anti quan és carinyosa – diu el Mike. – Estic content d’estar amb ella, i que duri.
- Però Esse… - comenta l’Anti, - ¿Com sabies que jo he trobat nuvi recentment i lo de l’objecte de desig?
- No sé – diu la Esse. – És cosa de la meva endevinació. Simplement faig servir els meus poders especials i provo d’entendre el que em diu la divinitat.
- I la divinitat et diu que, en pocs dies, jo moriré… - comenta la Miranda; - espero que en aquesta ocasió les teves habilitats fallin…
Durant deu minuts, les noies, amb el Mike i l’Èric, xerren despreocupadament. No sospiten que algú els observa des d’una finestra del local, el noi que parlava amb “tatuatge”…
Després la Simpy fa una pregunta:
- Esse, m’agradaria saber… ¿Com és que mai he sabut de ningun noi que t’agradi? ¿És que mai t’has enamorat?
La resposta de l’Esse en el següent capítol.
-----------------------------------------------------------------------------
Podeu llegir la resta del conte publicat en: http://ca.lletra-perenne.wikia.com/wiki/Osset_de_Peluix
l´Autor
![Foto de perfil de unicorn_gris Foto de perfil de unicorn_gris](/imatges_autors/1038465.jpg?rnd=45554522)
61 Relats
164 Comentaris
37381 Lectures
Valoració de l'autor: 9.77
Biografia:
Em presento.Em dic Unicorn Blanc del Bosc, o Unicorn Blanc. També utilitzo, per raons pràctiques, els pseudònims de Crom el nòrdic, Unicorn Gris i Cuidador d'Ossets, si bé només posaré articles nous en aquest últim pseudònim i en aquest mateix en què ara em veieu (els altres noms d'usuari són de consulta i, en certa manera, d'emmagatzemament d'antics articles).
Els meus ideals són el catalanisme, la literatura, el món de la fantasia i l'acceptació de les normes socials que defenso, entre d'altres.
El meu nom de Facebook és
"Mark Corbera Mestres" .
El meu nom de Twitter és
"El Dorat"
El meu email és
webmestre2(arr.)gmail(punt)com
El conjunt de les meves webs (és a dir, de les webs administrades, moderades o dirigides per mi) es diu Portal Perenne, també anomenat "el Perenne" i està format, entre d'altres, per Lletra Perenne, també anomenada "la Perenne" .
La meva web d'articles es diu, com hem dit, Lletra Perenne i està a:
http://lletra-perenne.fandom.com/ca .
Actualment disposo de fòrum, el Fòrum Perenne, part de el Perenne, la direcció del qual és:
http://forum-perenne.foroactivo.com/ .
Podeu tenir accés a tots els relats de Lletra Perenne publicats a Relats en Català aquí:
https://lletra-perenne.fandom.com/ca/wiki/Lletra_perenne_Wiki#Continguts_del_Cosmos_Perenne_en_la_web_Relats_en_Catal.C3.A0
Els meus pseudònims a Relats en Català són: Unicorn Blanc del Bosc, Unicorn Gris, Cuidador d'Ossets i Cromelnordic. Observació: m'hagués volgut dir "Unicorn Blanc", però no podent fer-ho, em vaig fer dir "Unicorn Blanc del Bosc".
Que vagi bé!!!
Últims relats de l'autor
- La probable aventura del ''Blacky'' després de morir i la seva trobada amb els filòsofs ''energúmens''.
- Un exemple del que no faria mai un heroi. La web Lletra Perenne us presenta Edu
- El comissari González i Juan Cuesta busquen tenir la tarda lliure.
- Adéu, Racó Català i Comunidad Umbria
- Sobre el mediatisme en el Facebook i les altres webs
- La carn és dèbil... però l'esperit és fort.
- La cançó de la passionària de Marc Corbera i l'administrador de la web.
- El present del Portal Perenne
- Avui pot ser un gran dia.
- Poesia sobre la política.
- La Diada de Catalunya.
- Oda a la filosofia
- Arriba el Perennito.
- Aquest sóc jo.
- Perquè jo no sóc cristià, resumidament.