Cercador
Mirada
Un relat de: Sergi Yagüe GarciaVaig trobar una mirada
Al girar la cantonada
De la meva solitud,
Els carrers s'esborraven
Al pas
D'un temps que m'oblidava
I la mirada que em mirava
Absent, desdibuixada,
Al girar la cantonada
(dos ulls clars
i perduts,
com testimonis muts
d'una altra història
solitària
de precària
solitud)
Era una mirada
Extraviada
Per aquelles rues
Inhòspites i nues
D'asfalt i matinada,
Que buscava
Exasperada
Un parell d'ulls,
Altra mirada
Com la meva pròpia buscava;
I vaig trobar-te,
Mirada,
Al girar la cantonada,
I tot d'una, esperançada,
Em vas mirar.
Com et vaig estimar,
Mirada,
Ulls d'amor
D'un amor que em mirava!
(i et vaig veure avergonyida,
amb el cap baix, enamorada)
I em va esclatar la vida
D'esguards càlids de rosada,
(beneïda cantonada!)
Et vaig trobar
Quan els meus ulls
Se sabien desnonats,
Desesperats,
Inútils i perduts,
I com escuts,
Es negaven a mirar.
Però et vaig trobar,
(ens vam trobar)
I en creuar-nos la mirada,
Una sola, i encisada,
Ens vam enamorar
Al girar la cantonada.
Comentaris
-
Sorprèn[Ofensiu]Dolça | 21-09-2004
Sincerament, quan l'he començat a llegir, semblava simple... però me n'alegro d'haver continuat la lectura perquè hi he descobert un gran i sorprenent poema.
-
M'ha fet somriure[Ofensiu]Vicenç Ambrós i Besa | 21-09-2004 | Valoració: 10
Es molt bonic. Continues amb aquesta genial combinació de paraules (potser si els versos tinguessin una lògica sil·làbica sonaria un xic carrinclo [vid. algun dels meus primitius poemes], però tal com el presentes és esplèndid!). I d'un fet tan puntual (girar-se en una cantonada) n'has fet un poema aparentment llarg que resulta molt agradable i l'acabes al vol. Bravo un cop més.
Vicenç
l´Autor
314 Relats
1119 Comentaris
786004 Lectures
Valoració de l'autor: 9.45