Cercador
Manifestació 19 J i l’Assemblea de Sóller
Un relat de: Josep Bonnín SeguraDia 19 de juny vaig anar a la manifestació convocada pel moviment “15 M: Democràcia real ja!” a Ciutat de Mallorca.
El dia anterior l’Assemblea de Sóller (abans indignats de Sóller) va preparar la a la plaça d’Espanya, pancarta que portaríem a la manifestació, ja que a la plaça de la Constitució ( possible plaça de l’Esperança) hi havia altres activitats.
Ens contemplava, mentre pintàvem la pancarta, el monument dedicat “A los Caidos” que porta un escut del que dubt de la seva legalitat: el de l’Àguila, significatiu de la Dictadura Franquista; al qual, les nostres autoritats, cap consistori, ha aplicat la Llei de la Memòria Històrica. I, la veritat és que no sé que esperen.
La pancarta, portava el lema que s’aprova: “Assemblea de Sóller: Persones indignades, però no callades”
Ens reunirem a Can Repic per a fer unes cotxades i baixar a Ciutat i arribar fins al Parc de la Mar, des d’on començaria la manifestació fent el recorregut pel Born, plaça de les Tortugues (em fa no sé que posar pça. Joan Carles I), Unió, Rambles, Avingudes fins arribar a la plaça d’Espanya (ara plaça D’Islàndia), on encara hi ha persones acampades del Moviment 15 J.
No tan sols ens movíem nosaltres, grups representatius de tots els pobles de Mallorca, si no que fou extensiva a tot l’Estat Espanyol, arribant al nombre de prop de dos milions de persones.
Un autèntic èxit de participació, complint estrictament amb el principi pacifista del moviment, del qual alguns mitjans de comunicació han volgut desprestigiar pels esdeveniments de plaça Catalunya i la manifestació al parc de la Ciutadella, prop del parlament de la Generalitat, manipulant els vertaders fets, ja que he tingut informació de primera mà de persones solleriques que s’hi trobaven i res a veure amb el que han contat molts mitjans de comunicació. A les 5 del dematí la policia ja havia fet un cordó, perquè les autoritats arribessin en cotxe al Parlament. Algunes de les autoritats, enlloc d’emprar l’espai que havia preparat la policia, ho feren entre els manifestants ( provocació o no?); hi havia policia secreta de paisà i també violents no pertanyien al moviment ( això és més antic que el pastar); durant el Franquisme, s’infiltraven socials i gent d’extrema dreta). Amb tot aquest berenar Felip Puig, el conseller d’interior, va intentar justificar la burrada que va ordenà a Plaça de Catalunya, i a mi em sembla que li ha sortit el tir per la culata.
La barreja de xifres sempre ocorre amb el nombre de manifestants. Segons quins mitjans de comunicació a Ciutat érem prop de sis mil persones, i “El Mundo” dona un recompte de deu mil.
Un autèntic èxit també en l’organització i amb tots els voluntaris que així ho feren possible.
Una anècdota fou que passant per davant del teatre Principal, s’estava representant l’opera “La Traviata” de Verdi i aturaren la representació debut al renou que hi havia en el carrer. Sortiren a l’escala del teatre i el tenor Bruno Ribeiro acompanyat del cor i en solidaritat amb la manifestació i el moviment, ens cantaren l’ària , coneguda com la del brindis.
Hi havia molts lemes i un dels més corejats fou “No ens representen” dirigit directament a la classe política i jo hi afegeix que a més ens costen un ull de la cara des que la política s’ha professionalitzat.
Altres lemes foren contra el sistema financer, per cert a pràcticament tots els bancs se’ls hi havien aferrats unes ferratines que hi posava explícitament: “Ladrones” i “lladres”. També fou prou criticat la “meravella” , per acabar d’asfixiar-nos, del “Pacte de l’euro”
Acabaré l’article, tornant a manifestar el principi pacífic i respectuós del 15 M i que segueix estrictament l’Assemblea de Sóller, i ho demostrarem prou el dia de la Investidura del nou consistori.
Som persones indignades en situacions injustes que pateixen moltes de ciutadans i ciutadanes, inclusiu de Sóller, que per vergonya o no significar-se no venen a les assemblees, però hi ha més indignats dels que ens pensem i famílies que ho estan passant “canutes”.
Volem fer accions ciutadanes participatives i que no ens governin amb una política de despatxos que s’allunya molt de les nostres vertaderes prioritats, amb una democràcia real i baix el principi que he esmentat. No volem crear cap tipus d’enfrontament entre ningú. Ho he recalcat, perquè quedi prou clar.
El dia anterior l’Assemblea de Sóller (abans indignats de Sóller) va preparar la a la plaça d’Espanya, pancarta que portaríem a la manifestació, ja que a la plaça de la Constitució ( possible plaça de l’Esperança) hi havia altres activitats.
Ens contemplava, mentre pintàvem la pancarta, el monument dedicat “A los Caidos” que porta un escut del que dubt de la seva legalitat: el de l’Àguila, significatiu de la Dictadura Franquista; al qual, les nostres autoritats, cap consistori, ha aplicat la Llei de la Memòria Històrica. I, la veritat és que no sé que esperen.
La pancarta, portava el lema que s’aprova: “Assemblea de Sóller: Persones indignades, però no callades”
Ens reunirem a Can Repic per a fer unes cotxades i baixar a Ciutat i arribar fins al Parc de la Mar, des d’on començaria la manifestació fent el recorregut pel Born, plaça de les Tortugues (em fa no sé que posar pça. Joan Carles I), Unió, Rambles, Avingudes fins arribar a la plaça d’Espanya (ara plaça D’Islàndia), on encara hi ha persones acampades del Moviment 15 J.
No tan sols ens movíem nosaltres, grups representatius de tots els pobles de Mallorca, si no que fou extensiva a tot l’Estat Espanyol, arribant al nombre de prop de dos milions de persones.
Un autèntic èxit de participació, complint estrictament amb el principi pacifista del moviment, del qual alguns mitjans de comunicació han volgut desprestigiar pels esdeveniments de plaça Catalunya i la manifestació al parc de la Ciutadella, prop del parlament de la Generalitat, manipulant els vertaders fets, ja que he tingut informació de primera mà de persones solleriques que s’hi trobaven i res a veure amb el que han contat molts mitjans de comunicació. A les 5 del dematí la policia ja havia fet un cordó, perquè les autoritats arribessin en cotxe al Parlament. Algunes de les autoritats, enlloc d’emprar l’espai que havia preparat la policia, ho feren entre els manifestants ( provocació o no?); hi havia policia secreta de paisà i també violents no pertanyien al moviment ( això és més antic que el pastar); durant el Franquisme, s’infiltraven socials i gent d’extrema dreta). Amb tot aquest berenar Felip Puig, el conseller d’interior, va intentar justificar la burrada que va ordenà a Plaça de Catalunya, i a mi em sembla que li ha sortit el tir per la culata.
La barreja de xifres sempre ocorre amb el nombre de manifestants. Segons quins mitjans de comunicació a Ciutat érem prop de sis mil persones, i “El Mundo” dona un recompte de deu mil.
Un autèntic èxit també en l’organització i amb tots els voluntaris que així ho feren possible.
Una anècdota fou que passant per davant del teatre Principal, s’estava representant l’opera “La Traviata” de Verdi i aturaren la representació debut al renou que hi havia en el carrer. Sortiren a l’escala del teatre i el tenor Bruno Ribeiro acompanyat del cor i en solidaritat amb la manifestació i el moviment, ens cantaren l’ària , coneguda com la del brindis.
Hi havia molts lemes i un dels més corejats fou “No ens representen” dirigit directament a la classe política i jo hi afegeix que a més ens costen un ull de la cara des que la política s’ha professionalitzat.
Altres lemes foren contra el sistema financer, per cert a pràcticament tots els bancs se’ls hi havien aferrats unes ferratines que hi posava explícitament: “Ladrones” i “lladres”. També fou prou criticat la “meravella” , per acabar d’asfixiar-nos, del “Pacte de l’euro”
Acabaré l’article, tornant a manifestar el principi pacífic i respectuós del 15 M i que segueix estrictament l’Assemblea de Sóller, i ho demostrarem prou el dia de la Investidura del nou consistori.
Som persones indignades en situacions injustes que pateixen moltes de ciutadans i ciutadanes, inclusiu de Sóller, que per vergonya o no significar-se no venen a les assemblees, però hi ha més indignats dels que ens pensem i famílies que ho estan passant “canutes”.
Volem fer accions ciutadanes participatives i que no ens governin amb una política de despatxos que s’allunya molt de les nostres vertaderes prioritats, amb una democràcia real i baix el principi que he esmentat. No volem crear cap tipus d’enfrontament entre ningú. Ho he recalcat, perquè quedi prou clar.
l´Autor
![Foto de perfil de Josep Bonnín Segura Foto de perfil de Josep Bonnín Segura](/imatges_autors/7491.jpg?rnd=1682238530)
407 Relats
921 Comentaris
546634 Lectures
Valoració de l'autor: 9.74
Biografia:
Vaig néixer a Ciutat de Mallorca l'onze d'agost del 1952.He escrit des del catorze anys.
Sóc un aprenent de poeta.
Col.labor a les revistes: "Furn-All-Lugg" i a "Espais...de res a poc", on s'ha publicat per fases el meu recull: "Cançó de l'home de les mans arrugades i altres poemes de llum" i just ara s'està publicant per fases el meu recull "Esbart de boires"
M'han publicat (abril 2007) el meu primer recull de poemes amb el nom de "Cadències quotidianes" Edit.Can Sifre-Col·lecció L'Argentera
Maig 2009 editorial Can Sifre-col·lecció L'Argentera-prosa, m'ha publicat el llibre de relats breus: "Sota la meva mirada"
He participat en dos llibres conjunts: "10x10 microrelats" Edicions de la Quadriga S.L. i a "Erotisme som tu i jo" editat conjuntament relatsencatala.cat/emboscall.
Febrer de 2008- es muntà una performance amb la seva professora de flauta travessera Ana Belen Sánchez , titulat "La flauta i la poesia", on es conjuntaren poemes , prosa poètica i música. Es feu a l'església de l'Hospital de Sóller.
r El projecte del llibre-homenatge a Miquel Martí i Pol està maquetat, tan sols pendent de correcció i impremta. Gràcies al 25 poetes i poetesses que han enviat els seus poemes. l'editor és en Toni Cardona, Editorial Can Sifre. El seu títol serà: "Flaires d'enyor". En memòria de Miquel Martí i Pol, un poeta del poble"
Novembre de 2010 he participat en el llibre "Garbuix de contes" editat per l'Associació de Relataires en Català i l'editorial Meteora; amb el conte: "Glasonia, Història d'una volva de neu" i molt orgullós d'haver pogut compartir el llibre amb diversos autors i autores als que tinc molta estimació.
Octubre 2011 Col.laboració en el llibre de diversos autors de poesia social i de denuncia "Tensant el Vers" publicat per Meteora amb la col.laboració de l'Associació de relataires en català. El meu poema és "El prodigi del poeta"
He participat en el projecte del meu amic-poeta Marc Freixas, el seu recull de poemes s'ha publicat amb el títol "El llarg camí d'escriure" .He tengut l'honor d'escriure l'epíleg i l'amic comú Vicenç Ambrós el pròleg. Des d'aquí vull felicitar a Marc, perquè ha aconseguit acomplir el seu/ un poc meu també/ somni.
Octubre 2012 particip al llibre conjunt "Llibertat" Associació de relataires en català, editat per Meteora, amb el poemes "Esclau silenci" i "Cadenes"
Desembre 2012 al recull de contes "Les estrelles" amb el conte "Starkia i la desaparició de les estrelles"
Estim la paraula, i escric perquè el món recuperi la sensibilitat perduda, retorni a la fantasia , i visqui d'una manera més lúdica la vida.Ja hi ha prou crueltat repartida.
Sóc terapeuta energètic. I treballo l'aromateràpia i el massatge. També la gemoteràpia i flors de Bach. Havent incorporat una teràpia energètica: Sanació reconnectiva
Fa 3 anys he fet la mestria de Reiki, mètode USUI.
M'encanta quasi tota la música , toc la flauta travessera.Admir a Miquel Martí i Pol
M'encanta el seu vers "Tot és possible, tot està per fer"
"És injust que el qui porta l'eterna cançó ho faci en veu baixa" diu un vers meu.
![Photobucket - Video and Image Hosting](http://i94.photobucket.com/albums/l112/osomimo/osomimo/Ala1.jpg)
Salvem de l'esfalt l'origen del Vol¡
Si voleu contactar amb mi, el meu e-mail: jkeops@hotmail.com
El meu bloc: Poemes de'n Josep
El meu darrer bloc creat: "Jo et portaré la llum"
Jo et portaré la llum
![R en Cadena]( http://i101.photobucket.com/albums/m67/EmmaThessaM/jojaenformopart-focnegre.jpg )
"Helena em va encadenar i jo he passat la cadena a Camps de tristor i a Itaca"
(descobreix què és "R en Cadena")
AQUEST RELATAIRE
AGRAEIX COMENTARIS SINCERS, CRÍTICS I CONSTRUCTIUS. TOTES LES OBSERVACIONS SERAN BENVINGUDES, SÓC AQUÍ PER APRENDRE I MILLORAR! GRÀCIES!
Últims relats de l'autor
- Benediccions frustrades
- Declaració
- Per meditar...
- Moltes felicitats
- VINT ANYS DEL VIATGE AL CEL POÈTIC
- Viatge a Ítaca
- Presentació de la novel·la d'en Toni Arencón.
- 8 de març- Dia internacional de la dona
- Velleta a Sant Joan
- No renuncio a res
- Als éssers anònims meravellosos
- Carta als Reis d’Orient
- Reset
- Paraules
- Regalims de tendresa