Cercador
L'amor el menjar dels Déus
Un relat de: pereulariaNeurones atabalades
quan ressonen els timbals
per sempre entre les nostàlgies
de tots els animals.
Retornen les mentides dels humans.
Arraulits al so de la música inacabable
d'una natura al voltant arremet insalvable.
Et miro als ulls i ets més indòmita que mai.
Estrelles brillants al cel.
Estirats i abraçats.
Neurones atabalades
quan ressonen tots els meus mals.
Que vindràs tu a curar-me'ls ?
o l'amor ho farà tot més gros?
Et miro als ulls i ets salvatge.
Contemplo els teus llavis i em somrius.
Cossos emetent per tots cantons roents com ferro deixant caure l'escòria als peus del dimoni i l'argent i l'or l'amor i el desig al front dels Déus........
l´Autor
![Foto de perfil de pereularia Foto de perfil de pereularia](/imatges_autors/685949.jpg?rnd=632952297)
39 Relats
24 Comentaris
33230 Lectures
Valoració de l'autor: 8.82
Biografia:
Relats publicats: 75Biografia
Soc de Sants català i de la ceba. Em defineixo com a neo-romàntic.Estimo amb un cor de filferros i cotó fluix..Llegeix-me Descobreix-me
Amb la llança clavada dels sentiments
anem vivint l'esperança que és l'amor l'únic camí. Quan comença la Lluita neix la Llibertat.
Últims relats de l'autor
- Paraules que vessen de tu....
- La Dansa Interior!
- Sagnaré per un cor que dansa....
- El teu Viatge s'acabat
- EsCrIuRé CaRtEs Al DiMoNi
- ( Xipolleigs.....
- Prenc el teu Verí
- La Sang de la Lluna
- El temps de les estrelles
- Sentiment de tardor...
- Camino Fent Petons pels Racons que tu Abandones.....
- Un mar sense fons
- Petjades sobre la pell
- Petit i humil assaig sobre l'escriptura espontània
- Camins mirant la lluna