Cercador
La vida : Una escola d'aprenentatge
Un relat de: Josep Bonnín SeguraL'altre dia, passejant per un dels carrers de la nostra Vall, em vaig aturar a contemplar un nadó que, acompanyat de la seva mare, estava començant a donar les seves primeres passes i vaig pensar que era tota una lliçó de coratge. El nadó s'enfrontava a cada passa amb el repte de tornar a recuperar el centre de gravetat i per tant l'equilibri. El gest de la seva cara, mirant l'asfalt, eren de màxima concentració. No defallia en absolut i el interès per a la propera passa es feia ben notori. A mi m'estava donant una bona lliçó, que d'aplicar-la tots ens ajudaria a viure una mica més el present; i a no fer coses i accions de manera totalment inconscient i automàtica, que sol esser lo habitual.
Em vaig passar una bona estona contemplant-lo i al mateix temps desitjant-li, de manera a lo millor inconscient però amb molt de respecte al que estava fent, que tingués molt d'èxit amb el seu repte, malgrat s'hagués d'enfrontar a algunes caigudes per assolir la destresa necessària.
Vaig continuar vagarejant i aprofitant la mica de fresca d'horabaixa. Vaig treure el meu quadernet en el qual anot les idees sobre les que escriuré i aquesta en fou una.
Com diu el títol, crec que la vida és una magnífica escola d'aprenentatge i a lo llarg d'ella deurem enfrontar-nos amb reptes i lliçons que ens faran evolucionar com a éssers humans. A vegades seran molt més dures de passar, que el començament de caminar d'aquell nadó.
I malgrat tot, ens haurem d'enfrontar amb els reptes i lliçons, encarant-nos a les nostres pors i mirar de treure nota, ja que de lo contrari ens veurem obligats a repetir-les.
Un dia, li vaig dir a una persona que ve per la consulta, en relació a les pors -únic sentiment que ens pot paralitzar- que els valents, no eren els que no tenien pors, sinó els que malgrat tenir-les eren capaços d'enfrontar-se amb elles, perquè no aconseguissin fer-los tornar anques enrere. Humilment reconec que vaig estar inspirat, no sempre hi estic.
Ens els diversos cicles de la vida ens anem enfrontant a diverses pors, distints reptes que devem superar i lliçons que haurem d'aprovar.
No per edat, els reptes tindran diferents graus de dificultat. Vull dir, no per esser infant, nen petit, les proves a passar seran petites, ans bé proporcionals a la seva capacitat per resoldre-les. La natura és prou sàvia per no exigir més del que es té capacitat per a resoldre. Vos sona allò de: "Dios aprieta peró no ahoga".
Així i tot , deia un pensador que: "L'únic que no canvia és el canvi".
Els canvis ens aporuguen , ens porten a rompre amb les seguretats establertes per anar a circular per mons desconeguts. Que els hi demanin per exemple a les persones que estan passant per l'etapa de l'adolescència i lluiten per fer-se un espai dins del món dels adults. Així com les diverses transformacions internes i externes que hauran de passar i assumir en aquesta etapa. O que els hi demanin als vellets i velletes que dia rere dia també hauran d'assumir les seves limitacions; com ens tocarà a tots sinó se'ns crida abans.
Oposar-se a canviar, és al meu pensar, intentar nedar contracorrent, amb el perill de malgastar tota l'energia que podríem aprofitar, perquè el canvi fos per bé. Per a la seva profunda comprensió.
He escrit moltes vegades que l'únic que és pròpiament nostre és el present. L'instant. Que del passat no ens queda més que un registre memorístic i que el futur és totalment desconegut. Afegeix que tots els canvis s'accepten i s'assumeixen en un present, i que el futur quan arribi, també ho farà en forma de present. Per tant lluitar en contra del nostre present, contra el que ja és, és una forma magnífica de perdre l'energia per les bardisses.
També dir que sempre estem decidint, que vivim en un món bipolar del si o el no, i que quan prenem una decisió, molts pics ens quedarà el dubte de què hauria passat si haguéssim optat per una altra opció.
Hauríem d'esser una mica més receptius amb el llenguatge del cor. Vivim en una societat massa mental, que vol moltes vegades, dirigir o modificar aquell llenguatge, sinònim del de l'ànima, amb els pensaments. I em sembla que anem ben errants de comptes, vist els resultats obtinguts.
Hauríem d'esser més acurats i que les nostres decisions i accions, no contradiguin els pensaments i o sentiments. Sinó sintonitzen, acabarem per emmalaltir.
El no moure's també és una decisió. Ja sabeu que l'aigua embassada que no es mou, es podreix i crea cabots. En canvi la que corr, dóna vida.
De moment em plant i esper que les meves reflexions, vos siguin de profit, això és el que pretén aquest servidor amb el que escriu.
Josep Bonnín
Comentaris
-
Ep, Josep![Ofensiu]Màndalf | 11-01-2009
Tu sí que estàs enganxat a la vida!
FELIÇ 5è ANIVERSARI d'RC,
relataire!!!
Si avui és diumenge 11 del 2009, avui és el cinquè aniversari d'RC. Passa pel fòrum i descobreix com pots "enganxar" en un dia com aquest Recorda: NOMÉS AVUI! T'ho perdràs?
Una aferrada -
hola Bonnín[Ofensiu]ANEROL | 08-08-2008 | Valoració: 10
agraeixo aquest article, amb el que estic completament d'acord en tots els punts. És casual que l'hagi escollit ara, en aquest moment que més em calia? Sé que t'és igual la valoració, però...
una altra vegada, agraïda i una abraçada
l´Autor
![Foto de perfil de Josep Bonnín Segura Foto de perfil de Josep Bonnín Segura](/imatges_autors/7491.jpg?rnd=623463862)
407 Relats
921 Comentaris
546634 Lectures
Valoració de l'autor: 9.74
Biografia:
Vaig néixer a Ciutat de Mallorca l'onze d'agost del 1952.He escrit des del catorze anys.
Sóc un aprenent de poeta.
Col.labor a les revistes: "Furn-All-Lugg" i a "Espais...de res a poc", on s'ha publicat per fases el meu recull: "Cançó de l'home de les mans arrugades i altres poemes de llum" i just ara s'està publicant per fases el meu recull "Esbart de boires"
M'han publicat (abril 2007) el meu primer recull de poemes amb el nom de "Cadències quotidianes" Edit.Can Sifre-Col·lecció L'Argentera
Maig 2009 editorial Can Sifre-col·lecció L'Argentera-prosa, m'ha publicat el llibre de relats breus: "Sota la meva mirada"
He participat en dos llibres conjunts: "10x10 microrelats" Edicions de la Quadriga S.L. i a "Erotisme som tu i jo" editat conjuntament relatsencatala.cat/emboscall.
Febrer de 2008- es muntà una performance amb la seva professora de flauta travessera Ana Belen Sánchez , titulat "La flauta i la poesia", on es conjuntaren poemes , prosa poètica i música. Es feu a l'església de l'Hospital de Sóller.
r El projecte del llibre-homenatge a Miquel Martí i Pol està maquetat, tan sols pendent de correcció i impremta. Gràcies al 25 poetes i poetesses que han enviat els seus poemes. l'editor és en Toni Cardona, Editorial Can Sifre. El seu títol serà: "Flaires d'enyor". En memòria de Miquel Martí i Pol, un poeta del poble"
Novembre de 2010 he participat en el llibre "Garbuix de contes" editat per l'Associació de Relataires en Català i l'editorial Meteora; amb el conte: "Glasonia, Història d'una volva de neu" i molt orgullós d'haver pogut compartir el llibre amb diversos autors i autores als que tinc molta estimació.
Octubre 2011 Col.laboració en el llibre de diversos autors de poesia social i de denuncia "Tensant el Vers" publicat per Meteora amb la col.laboració de l'Associació de relataires en català. El meu poema és "El prodigi del poeta"
He participat en el projecte del meu amic-poeta Marc Freixas, el seu recull de poemes s'ha publicat amb el títol "El llarg camí d'escriure" .He tengut l'honor d'escriure l'epíleg i l'amic comú Vicenç Ambrós el pròleg. Des d'aquí vull felicitar a Marc, perquè ha aconseguit acomplir el seu/ un poc meu també/ somni.
Octubre 2012 particip al llibre conjunt "Llibertat" Associació de relataires en català, editat per Meteora, amb el poemes "Esclau silenci" i "Cadenes"
Desembre 2012 al recull de contes "Les estrelles" amb el conte "Starkia i la desaparició de les estrelles"
Estim la paraula, i escric perquè el món recuperi la sensibilitat perduda, retorni a la fantasia , i visqui d'una manera més lúdica la vida.Ja hi ha prou crueltat repartida.
Sóc terapeuta energètic. I treballo l'aromateràpia i el massatge. També la gemoteràpia i flors de Bach. Havent incorporat una teràpia energètica: Sanació reconnectiva
Fa 3 anys he fet la mestria de Reiki, mètode USUI.
M'encanta quasi tota la música , toc la flauta travessera.Admir a Miquel Martí i Pol
M'encanta el seu vers "Tot és possible, tot està per fer"
"És injust que el qui porta l'eterna cançó ho faci en veu baixa" diu un vers meu.
![Photobucket - Video and Image Hosting](http://i94.photobucket.com/albums/l112/osomimo/osomimo/Ala1.jpg)
Salvem de l'esfalt l'origen del Vol¡
Si voleu contactar amb mi, el meu e-mail: jkeops@hotmail.com
El meu bloc: Poemes de'n Josep
El meu darrer bloc creat: "Jo et portaré la llum"
Jo et portaré la llum
![R en Cadena]( http://i101.photobucket.com/albums/m67/EmmaThessaM/jojaenformopart-focnegre.jpg )
"Helena em va encadenar i jo he passat la cadena a Camps de tristor i a Itaca"
(descobreix què és "R en Cadena")
AQUEST RELATAIRE
AGRAEIX COMENTARIS SINCERS, CRÍTICS I CONSTRUCTIUS. TOTES LES OBSERVACIONS SERAN BENVINGUDES, SÓC AQUÍ PER APRENDRE I MILLORAR! GRÀCIES!
Últims relats de l'autor
- Benediccions frustrades
- Declaració
- Per meditar...
- Moltes felicitats
- VINT ANYS DEL VIATGE AL CEL POÈTIC
- Viatge a Ítaca
- Presentació de la novel·la d'en Toni Arencón.
- 8 de març- Dia internacional de la dona
- Velleta a Sant Joan
- No renuncio a res
- Als éssers anònims meravellosos
- Carta als Reis d’Orient
- Reset
- Paraules
- Regalims de tendresa