Cercador
Japó: Tragèdia de tota la humanitat
Un relat de: Josep Bonnín SeguraQuan començ a escriure aquest article, encara a hores d’ara tinc del cos adolorit, el cor encongit i l’ànima esgarrinxada, en front de la tragèdia dantesca que ha sotragat sense miraments a una part del poble japonès.
Inaudit, esgarrifant, espaordidor, se’m podrien ocórrer més qualificatius, però davant de les imatges que he vist pels diversos canals televisius, sé d’un bon tros que em quedaria curt. No en tinc més per copsar aquesta tragèdia, no en tinc per a descriure el dolor i el patiment de les persones que cerquen a les llistes els noms dels seus familiars: o morts, perquè han trobat els seus cossos malmenats o desapareguts, i encara porten una certa esperança de retrobar-los en vida. Tampoc en tinc per les persones que havien cercat refugi a les zones altes dels pobles, i veien com el seu poble era esborrat del mapa: les seves cases amb tots els seus records i vivències d’una vida, surant enmig d’un desgavell de fustes, ferros, enderrocs, cotxes; una gran trencadissa macabra on les aigües del mar anaven movent i engolim-t’ho tot, en un ball caòtic sens ordre ni concert. Ofegant els sentiments i l’esperança.
El poble japonès ja es va veure sacsejat per la segona guerra mundial, pels diversos bombardeigs de les seves ciutats, i per acabar pel genocidi, i ho escric amb claredat sense que em tremoli la mà, que feu el govern d’Estats Units d’Amèrica quan ordenà tirar les dues bombes atòmiques sobre Hiroshima i Nagasaki assassinant cent de mils de persones.
Un poble que en menys de setanta anys havia assolit esser la tercera potència econòmica del món. I ara, a molts llocs, i moltes persones, famílies, hauran de tornar començar de zero. I algunes hauran de començar a passar el dol pels seus morts.
Aquesta sacsejada mental i emocional, també té el caire econòmic. Un país que tenia un alt deute extern i que la seva caiguda econòmica de segur que ressentirà altres economies. El món econòmic es troba completament globalitzats, no ho oblidem.
Com fa estona, vaig escriure un article, respecte a què existeix un projecte militar d’EUA, de nom Haarp, per alterar o modificar el clima, inclusiu pot generar terratrèmols; i ja vaig explicar que es troba situat a Alaska, i empren l’enviament d’ones a través d’unes antenes, les quals són rebotades des de la ionosfera fins al punt de la falla sísmica per crear l’efecte de ressonància. Teoria que comença Nicolas Tesla, i que els experts d’USA han perfeccionat, simplement deixaré el recordatori.
Hom, malgrat el puguin acusar de tenir la síndrome de la conspiració, el que escriu no s’ho inventa. Existeix una corrent de persones que creu que gran part dels darrers terratrèmols han estat provocats i existeixen informes amb proves, com entre ells el d’Haití.
Just avui, no vull asseverar rotundament que amb el terratrèmol del Japó hagi estat així, ja que intent no fer cap tipus de demagògia (ja n’existeixen de polítics i periodistes experts en la matèria amb el grau d’excel•lència) ; intent tenir el màxim de proves concloents abans de donar-ho per cert, recercant fonts i persones prou fiables. Tot i que, em venen algunes preguntes al cap, de les que encara no tinc resposta.
A què o a qui beneficiarà que la tercera potència econòmica mundial, tingués unes pèrdues multimilionàries, entrés dins un estat de crac i tardés una pila d’anys en ressorgir?
Per afegitó, hi ha la situació de les centrals nuclears. Japó en disposa de prop de cinquanta. Varies d’elles han estat seriosament danyades, existeix el risc d’explosió, el sobre encalantiment dels reactors. Això vol dir, una gran possibilitat de contaminació radioactiva i al mateix temps una paralització de tota l’activitat industrial del Japó que depèn directament d’aquesta energia.
Ara es comença a plantejar-se a nivell mundial el tema de la seguretat de les centrals nuclears a altres països.
No s’ha parlat en absolut, dels cementiris nuclears marins i com aquestes sacsejades ( 8’9 en l’escala Ritcher) amb l’epicentre a vint i quatre kilòmetres de profunditat, l’hagi pogut afectar. I poc, que l’eix de la Terra s’ha desplaçat deu centímetres i com afectarà als moviments de rotació i translació.
S’ha tornat a parlar de Chernobil , de l’incendi de la nuclear de Vandellós, inclusiu la cancellera alemanya Merkel, ha aturat una legislació que permetia augmentar el temps de vida de les seves centrals nuclears fins que no s’aclareixi tot. Llei proposada pel seu mateix partit; i ara mateix està en palestra la perillositat d’aquesta manera d’extreure energia.
Tots navegam sobre el mateix vaixell i la radioactivitat no fa exclusions, ni per estatus, ni per color de pell, ni per tendència política o religiosa. Si rebem, podem rebre tots.
De cada vegada queda més patent que no estem aïllats. Que el que afecta a uns germans nostres ens afecta a tots, i a més tots tenim la roba a l’estenedor. Ja no té cabuda el concepte global del món de manera egocèntrica, on els drames i tragèdies dels altres ens importin un rave. Tal volta ens haurem de convertir, però veritablement, en solidaris a la força.
Seguiré investigant sobre la possible intencionalitat del terratrèmol. No hauríem d’esser massa innocents per no creure que el neocapitalisme i els grups de poder, són capaços de fer el que sigui per llevar-se un competidor del mig o algú que els hi faci nosa (exemple evident, l’acusació dels delictes sexuals a Julian Asange, president de Wikileaks que obri la caixa de Pandora amb les darreres revelacions i esper que n’hi hagi més)
Aplec, perquè m’estic passant de mesura. En seguiré escrivint.
Inaudit, esgarrifant, espaordidor, se’m podrien ocórrer més qualificatius, però davant de les imatges que he vist pels diversos canals televisius, sé d’un bon tros que em quedaria curt. No en tinc més per copsar aquesta tragèdia, no en tinc per a descriure el dolor i el patiment de les persones que cerquen a les llistes els noms dels seus familiars: o morts, perquè han trobat els seus cossos malmenats o desapareguts, i encara porten una certa esperança de retrobar-los en vida. Tampoc en tinc per les persones que havien cercat refugi a les zones altes dels pobles, i veien com el seu poble era esborrat del mapa: les seves cases amb tots els seus records i vivències d’una vida, surant enmig d’un desgavell de fustes, ferros, enderrocs, cotxes; una gran trencadissa macabra on les aigües del mar anaven movent i engolim-t’ho tot, en un ball caòtic sens ordre ni concert. Ofegant els sentiments i l’esperança.
El poble japonès ja es va veure sacsejat per la segona guerra mundial, pels diversos bombardeigs de les seves ciutats, i per acabar pel genocidi, i ho escric amb claredat sense que em tremoli la mà, que feu el govern d’Estats Units d’Amèrica quan ordenà tirar les dues bombes atòmiques sobre Hiroshima i Nagasaki assassinant cent de mils de persones.
Un poble que en menys de setanta anys havia assolit esser la tercera potència econòmica del món. I ara, a molts llocs, i moltes persones, famílies, hauran de tornar començar de zero. I algunes hauran de començar a passar el dol pels seus morts.
Aquesta sacsejada mental i emocional, també té el caire econòmic. Un país que tenia un alt deute extern i que la seva caiguda econòmica de segur que ressentirà altres economies. El món econòmic es troba completament globalitzats, no ho oblidem.
Com fa estona, vaig escriure un article, respecte a què existeix un projecte militar d’EUA, de nom Haarp, per alterar o modificar el clima, inclusiu pot generar terratrèmols; i ja vaig explicar que es troba situat a Alaska, i empren l’enviament d’ones a través d’unes antenes, les quals són rebotades des de la ionosfera fins al punt de la falla sísmica per crear l’efecte de ressonància. Teoria que comença Nicolas Tesla, i que els experts d’USA han perfeccionat, simplement deixaré el recordatori.
Hom, malgrat el puguin acusar de tenir la síndrome de la conspiració, el que escriu no s’ho inventa. Existeix una corrent de persones que creu que gran part dels darrers terratrèmols han estat provocats i existeixen informes amb proves, com entre ells el d’Haití.
Just avui, no vull asseverar rotundament que amb el terratrèmol del Japó hagi estat així, ja que intent no fer cap tipus de demagògia (ja n’existeixen de polítics i periodistes experts en la matèria amb el grau d’excel•lència) ; intent tenir el màxim de proves concloents abans de donar-ho per cert, recercant fonts i persones prou fiables. Tot i que, em venen algunes preguntes al cap, de les que encara no tinc resposta.
A què o a qui beneficiarà que la tercera potència econòmica mundial, tingués unes pèrdues multimilionàries, entrés dins un estat de crac i tardés una pila d’anys en ressorgir?
Per afegitó, hi ha la situació de les centrals nuclears. Japó en disposa de prop de cinquanta. Varies d’elles han estat seriosament danyades, existeix el risc d’explosió, el sobre encalantiment dels reactors. Això vol dir, una gran possibilitat de contaminació radioactiva i al mateix temps una paralització de tota l’activitat industrial del Japó que depèn directament d’aquesta energia.
Ara es comença a plantejar-se a nivell mundial el tema de la seguretat de les centrals nuclears a altres països.
No s’ha parlat en absolut, dels cementiris nuclears marins i com aquestes sacsejades ( 8’9 en l’escala Ritcher) amb l’epicentre a vint i quatre kilòmetres de profunditat, l’hagi pogut afectar. I poc, que l’eix de la Terra s’ha desplaçat deu centímetres i com afectarà als moviments de rotació i translació.
S’ha tornat a parlar de Chernobil , de l’incendi de la nuclear de Vandellós, inclusiu la cancellera alemanya Merkel, ha aturat una legislació que permetia augmentar el temps de vida de les seves centrals nuclears fins que no s’aclareixi tot. Llei proposada pel seu mateix partit; i ara mateix està en palestra la perillositat d’aquesta manera d’extreure energia.
Tots navegam sobre el mateix vaixell i la radioactivitat no fa exclusions, ni per estatus, ni per color de pell, ni per tendència política o religiosa. Si rebem, podem rebre tots.
De cada vegada queda més patent que no estem aïllats. Que el que afecta a uns germans nostres ens afecta a tots, i a més tots tenim la roba a l’estenedor. Ja no té cabuda el concepte global del món de manera egocèntrica, on els drames i tragèdies dels altres ens importin un rave. Tal volta ens haurem de convertir, però veritablement, en solidaris a la força.
Seguiré investigant sobre la possible intencionalitat del terratrèmol. No hauríem d’esser massa innocents per no creure que el neocapitalisme i els grups de poder, són capaços de fer el que sigui per llevar-se un competidor del mig o algú que els hi faci nosa (exemple evident, l’acusació dels delictes sexuals a Julian Asange, president de Wikileaks que obri la caixa de Pandora amb les darreres revelacions i esper que n’hi hagi més)
Aplec, perquè m’estic passant de mesura. En seguiré escrivint.
l´Autor
![Foto de perfil de Josep Bonnín Segura Foto de perfil de Josep Bonnín Segura](/imatges_autors/7491.jpg?rnd=1145300782)
407 Relats
921 Comentaris
546634 Lectures
Valoració de l'autor: 9.74
Biografia:
Vaig néixer a Ciutat de Mallorca l'onze d'agost del 1952.He escrit des del catorze anys.
Sóc un aprenent de poeta.
Col.labor a les revistes: "Furn-All-Lugg" i a "Espais...de res a poc", on s'ha publicat per fases el meu recull: "Cançó de l'home de les mans arrugades i altres poemes de llum" i just ara s'està publicant per fases el meu recull "Esbart de boires"
M'han publicat (abril 2007) el meu primer recull de poemes amb el nom de "Cadències quotidianes" Edit.Can Sifre-Col·lecció L'Argentera
Maig 2009 editorial Can Sifre-col·lecció L'Argentera-prosa, m'ha publicat el llibre de relats breus: "Sota la meva mirada"
He participat en dos llibres conjunts: "10x10 microrelats" Edicions de la Quadriga S.L. i a "Erotisme som tu i jo" editat conjuntament relatsencatala.cat/emboscall.
Febrer de 2008- es muntà una performance amb la seva professora de flauta travessera Ana Belen Sánchez , titulat "La flauta i la poesia", on es conjuntaren poemes , prosa poètica i música. Es feu a l'església de l'Hospital de Sóller.
r El projecte del llibre-homenatge a Miquel Martí i Pol està maquetat, tan sols pendent de correcció i impremta. Gràcies al 25 poetes i poetesses que han enviat els seus poemes. l'editor és en Toni Cardona, Editorial Can Sifre. El seu títol serà: "Flaires d'enyor". En memòria de Miquel Martí i Pol, un poeta del poble"
Novembre de 2010 he participat en el llibre "Garbuix de contes" editat per l'Associació de Relataires en Català i l'editorial Meteora; amb el conte: "Glasonia, Història d'una volva de neu" i molt orgullós d'haver pogut compartir el llibre amb diversos autors i autores als que tinc molta estimació.
Octubre 2011 Col.laboració en el llibre de diversos autors de poesia social i de denuncia "Tensant el Vers" publicat per Meteora amb la col.laboració de l'Associació de relataires en català. El meu poema és "El prodigi del poeta"
He participat en el projecte del meu amic-poeta Marc Freixas, el seu recull de poemes s'ha publicat amb el títol "El llarg camí d'escriure" .He tengut l'honor d'escriure l'epíleg i l'amic comú Vicenç Ambrós el pròleg. Des d'aquí vull felicitar a Marc, perquè ha aconseguit acomplir el seu/ un poc meu també/ somni.
Octubre 2012 particip al llibre conjunt "Llibertat" Associació de relataires en català, editat per Meteora, amb el poemes "Esclau silenci" i "Cadenes"
Desembre 2012 al recull de contes "Les estrelles" amb el conte "Starkia i la desaparició de les estrelles"
Estim la paraula, i escric perquè el món recuperi la sensibilitat perduda, retorni a la fantasia , i visqui d'una manera més lúdica la vida.Ja hi ha prou crueltat repartida.
Sóc terapeuta energètic. I treballo l'aromateràpia i el massatge. També la gemoteràpia i flors de Bach. Havent incorporat una teràpia energètica: Sanació reconnectiva
Fa 3 anys he fet la mestria de Reiki, mètode USUI.
M'encanta quasi tota la música , toc la flauta travessera.Admir a Miquel Martí i Pol
M'encanta el seu vers "Tot és possible, tot està per fer"
"És injust que el qui porta l'eterna cançó ho faci en veu baixa" diu un vers meu.
![Photobucket - Video and Image Hosting](http://i94.photobucket.com/albums/l112/osomimo/osomimo/Ala1.jpg)
Salvem de l'esfalt l'origen del Vol¡
Si voleu contactar amb mi, el meu e-mail: jkeops@hotmail.com
El meu bloc: Poemes de'n Josep
El meu darrer bloc creat: "Jo et portaré la llum"
Jo et portaré la llum
![R en Cadena]( http://i101.photobucket.com/albums/m67/EmmaThessaM/jojaenformopart-focnegre.jpg )
"Helena em va encadenar i jo he passat la cadena a Camps de tristor i a Itaca"
(descobreix què és "R en Cadena")
AQUEST RELATAIRE
AGRAEIX COMENTARIS SINCERS, CRÍTICS I CONSTRUCTIUS. TOTES LES OBSERVACIONS SERAN BENVINGUDES, SÓC AQUÍ PER APRENDRE I MILLORAR! GRÀCIES!
Últims relats de l'autor
- Benediccions frustrades
- Declaració
- Per meditar...
- Moltes felicitats
- VINT ANYS DEL VIATGE AL CEL POÈTIC
- Viatge a Ítaca
- Presentació de la novel·la d'en Toni Arencón.
- 8 de març- Dia internacional de la dona
- Velleta a Sant Joan
- No renuncio a res
- Als éssers anònims meravellosos
- Carta als Reis d’Orient
- Reset
- Paraules
- Regalims de tendresa