Cercador
El somni (èxit/fracàs)
Un relat de: Lois TarrancoEstava fins als nassos d'aquell doble sentit que se li donava a la meva vida, estava fatigada de ser com una xinxeta que se'n va clavant als cuses per no caure. Vaig decidir aquella nit agafar l'únic objecte que sempre m'acompanyava i marxar lluny, ben lluny, el meu calidoscopi. Vaig Caminar durant tota la nit com una posseïda fins a quedar-me totalment destrossada, i obtura a menjar uns espàrrecs verds a la graella, en aquell petit bar de carretera, era l'únic que en venia de gust en aquell moment. A través del calidoscopi se'n va aparèixer una visió singular, s'havia acabat la violència al mon, m'estranyà, però va anar veritat. De sobta vaig sentir com una llum verda que s'hem ficava dins dels ulls, em pensava que era l'efecte de estar tant de temps mirant pel calidoscopi, però de sobtà vaig caure del llit i em vaig adonar que res de lo que havia vist i passat era la realitat.
l´Autor
![Foto de perfil de Lois Tarranco Foto de perfil de Lois Tarranco](/imatges_autors/401424.jpg?rnd=1678318488)
20 Relats
13 Comentaris
27387 Lectures
Valoració de l'autor: 5.00
Biografia:
Em dic Marian, tinc 42 anys, m'agrada molt escriure, crec que des de que tenia 4 o 5 anys pensava ser escriptora, escara que sigui un somni. Tinc molts relats, poesia, i escrits de reflexions (com li dic jo).Aquest lloc m'agrada molt, perquè soc de Barcelona, i parlo català, però sempre he tingut problemes al escriure. Això fa que aquí estic aprenen a millorar la meva escriptura en català. Son una persona positiva, vital, somriure, i m'agrada viure la vida intensament, sentir-me viva, i viure com si fos l'últim minut de la meva vida. Espero compartir moltes coses amb tots vosaltres, i també soc una forofa de Edgar Allan Poe, Kundera, Jack London, i sobre tot de Gustave Flaubert.Crec que la vida esta plena d'il·lusions i no s'han de perdre mai. La meva il·lusió esta dintre meu, i cada dia trec una mica, només una mica pels demès. En els meus escrits tracto de treure tot lo que penso, enyoro, estimo. Això es lo mes important.
Darrera de cada lletra hi ha un sentiment, un crit, un desitjo de que alguna persona escolti les meves paraules, que les senti com jo vull que les senti, amb un amor especial, amb un tracte senzill. com la vida mateixa.
Últims relats de l'autor
- Una argentina a Barcelona
- Regla d'Aniversari -Premi -CONTE IX-
- Passió
- Un montre sota el llit
- Aquell dia vaig recordar.
- Virmu un conte per a nens
- Aquella tarda d'octubre
- Passió
- Fa vint i dos anys
- El tren de la vida
- La dona misteriosa
- Darrera la porta
- Carta de despedida d'un amor intens i prohibit
- A l'Argentina
- Petit bufo