Cercador
Els dies i les nits
Un relat de: Marc FreixasEls dies passen llargs i amples,
i feixucs i ràpids, de costat i en paral·lel,
i a voltes tristos, i de vegades somriuen,
i s'amaguen per no ser vistos,
i es distreuen quan hi ha boira,
i s'enfilen observant el Sol en plena llum, a tota vida.
Les nits descansen lentes i adormides,
i silencioses i somiadores, i tancades i fosques,
i fan sovint un plec al llit,
i resten callades en la solitud de les hores perdudes,
i es meravellen amb cometes lluminosos deixant rastre,
i en estrelles esteses en l'aire dispersat del cel ennegrit.
Comentaris
-
emocionant[Ofensiu]Shu Hua | 14-08-2004 | Valoració: 9
M'ha emocionat, és un resum bonic dels dies i les nits. Els dies passen ràpids i les nits, lentes. Especialment m'han agradat aquests versos:
s'amaguen per no ser vistos,
i es distreuen quan hi ha boira,
felicitats, la teva inspiració no para. I tenen a veure les teves dones?
Una abraçada per tots tres i, a la nena, un bon "achuchón". -
Un poema molt "bell"[Ofensiu]Sibil·la de Fortià | 13-08-2004 | Valoració: 10
Felicitats pel poema, Marc!. M'ha agradat molt. Ja ho veus, et poso un 10. Com que no sóc una "entesa" en poesia, no et puc fer un comentari gaire profund. A nivell personal, però, et diré que llegir-lo m'ha infòs una sensació de bellesa i assossec, però que a la vegada "m'ha fet pensar".
l´Autor
![Foto de perfil de Marc Freixas Foto de perfil de Marc Freixas](/imatges_autors/5366.jpg?rnd=2144634070)
725 Relats
1414 Comentaris
884246 Lectures
Valoració de l'autor: 9.59
Biografia:
Vaig neixer a Sant Pere de Riudebitlles -poble situat a la comarca de l'Alt Penedes amb provincia de Barcelona- un 13 de gener de 1975... o sigui que jo vaig arribar quan un impresentable moria pel be de tots en aquest mateix any.Es ben cert que jo tambe soc fill d'una generacio covarda, pero per fer-hi quelcom, faig servir el poema com a fil conductor de la meva propia vida, i aixi, d'aquesta manera ressegueixo el bell paisatge de punta a punta amb el vers ben primitiu i nu... sense poema no soc res, i aixo ho saben be la gent que m'estima i m'envolta per aquest fotut mon que ens fa viure sempre depressa i a contracorrent.
Tinc una dona meravellosa,i dos fills maquissims : la Marina de 10 anys i en Biel de 3.
Prefereixo que no em valoreu, gracies.