Cercador
Ball de gegants
Un relat de: VictreAhir van encendre els llums de Nadal a Barcelona, i per escenificar-ho una ballarina gegant va fer de mestra de cerimònies i ens va captivar a tots.
Una ballarina gegant moguda per tres persones assegudes a una taula situada als seus peus.
I jo, mentre veia l'espectacle abraçat a la dona i als fills, hipnotitzat per la mirada de la geganta, vaig notar un no sé què a la panxa i, de sobte, vaig començar a créixer descontroladament fins a arribar a fer-me tan gran com ella.
I ens vam abraçar i vam començar a ballar.
I mentre estava en aquest estat gegantí, em vaig adonar que madurar ja és això, créixer en totes dimensions i no tenir vergonya de ballar en públic.
I allà, als peus, jo també tenia una taula ocupada per tres persones que m'ajudaven a ballar, tres persones que feien que tots els meus gestos fossin coordinats i tinguessin un sentit.
Tres persones que perfeccionen els meus moviments,
i no com un titellaire que mou el nino al seu aire,
si no com fan les onades amb la llum de la lluna,
de matinada.
I va acabar la música,
i vaig tornar a la meva mida natural,
i vaig tornar a abraçar a la família.
I els hi vaig donar les gràcies per ajudar-me a ballar amb la geganta.
I van arribar els amics que, per sort, no s'havien adonat de res.
Una ballarina gegant moguda per tres persones assegudes a una taula situada als seus peus.
I jo, mentre veia l'espectacle abraçat a la dona i als fills, hipnotitzat per la mirada de la geganta, vaig notar un no sé què a la panxa i, de sobte, vaig començar a créixer descontroladament fins a arribar a fer-me tan gran com ella.
I ens vam abraçar i vam començar a ballar.
I mentre estava en aquest estat gegantí, em vaig adonar que madurar ja és això, créixer en totes dimensions i no tenir vergonya de ballar en públic.
I allà, als peus, jo també tenia una taula ocupada per tres persones que m'ajudaven a ballar, tres persones que feien que tots els meus gestos fossin coordinats i tinguessin un sentit.
Tres persones que perfeccionen els meus moviments,
i no com un titellaire que mou el nino al seu aire,
si no com fan les onades amb la llum de la lluna,
de matinada.
I va acabar la música,
i vaig tornar a la meva mida natural,
i vaig tornar a abraçar a la família.
I els hi vaig donar les gràcies per ajudar-me a ballar amb la geganta.
I van arribar els amics que, per sort, no s'havien adonat de res.
Comentaris
-
Ens ho envies a tribuna@guimera.info ?[Ofensiu]Antonio Mora Vergés | 03-12-2016 | Valoració: 10
Tenim una fotografia de la (Laura Fernández, Sony A58) de la Geganta.
Ho publicarem al NADAL DE CONTE
Gràcies
tribuna@guimera.info
l´Autor
![Foto de perfil de Victre Foto de perfil de Victre](/imatges_autors/1037755.jpg?rnd=844004372)
191 Relats
178 Comentaris
98864 Lectures
Valoració de l'autor: 9.75
Biografia:
Vaig néixer al 1977.Sóc metge, acupuntor i estic estudiant el grau de psicologia.
En el meu temps lliure escric relats.
Des de que escric, sempre he mantingut una lluita entre mantenir els relats ocults, o fer-los publics. Una barreja entre dubtes, vergonya, i la joia de que altres et llegeixin.
El meu mail és victreespiga@gmail.com
Al blog https://lletresigargots.wordpress.com trobareu tots els meus relats, la majoria amb il.lustracions incorporades.