Cercador
Pausa.
Un relat de: droceraHi ha qui escriu ràpid, hi ha qui ho fa lentament. Hi ha qui diu les coses clarament, d'altres utilitzen metàfores o significats ocults. Pots escriure en prosa o en vers, amb paraules cultes i complexes, o amb un text planer i senzill. Pots parlar en clau de futur, o nostàlgicament. També pots parlar del present. O pots, simplement, pensar en veu alta, deixar que tot allò que se t'acut flueixi mentre ho vas immortalitzant en forma de paraules.
I, malgrat tota aquesta varietat, sempre que escriguis estaràs parlant de la mateixa cosa: de tu mateix. Els significats que donis a cada paraula dependran d'allò que tu has viscut; les paraules que escullis no seran aleatòries; no ho serà tampoc el tema del text que estiguis escrivint. Pots parlar d'amor, de dolor, d'una història real o fruit de la imaginació; pots explicar-nos coses d'un personatge inventat que viu la seva vida en un món llunyà i un temps desconegut, però allò que li passi, allò que visqui i pensi aquell personatge serà, en el fons, un reflex de tu mateix. Les teves preocupacions, els teus desitjos, sentiments; les pors i les nostàlgies, els records i les imatges del passat; les il·lusions i els somnis, els malestars, els amors, els desamors, els fracassos, els èxits; les passions; les teves pròpies contradiccions. Tot, tot això i molt més, és el substrat que es reflectirà en cadascun dels mots, cadascun dels significats d'allò que escriguis, d'allò que gosis explicar.
És per això, doncs, que avui no escriuré res. Perquè el meu cap és buit, el meu cor desert; les il·lusions s'han adormit i els records encara no s'han desvetllat. Estic en una pausa absoluta, una serena buidor que m'ocupa tot el cos, la ment i fins i tot l'ànima inexistent. I callo.
l´Autor
![Foto de perfil de drocera Foto de perfil de drocera](/imatges_autors/148896.jpg?rnd=1454505496)
61 Relats
91 Comentaris
79488 Lectures
Valoració de l'autor: 9.00
Biografia:
***Avui renego dels dies en què em queixava de viure sense pena ni glòria -diu aquell qui està trist.
***
Inspirat en nanorelats, el conte més curt del món:
"For sale: baby shoes, never worn"
de Ernest Hemingway.
***
d:
Últims relats de l'autor
- La fama
- He estat
- Quan comptàvem fins a vint
- La liquiditat de les paraules
- L'home que bevia aigua com si fos whisky
- Tingues la bondat de venir amb mi
- El mon s'ha tornat boig -almenys per un instant
- Inacabat
- La fi del món
- Tu
- Rossinyol
- El somni que Hitler va explicar a Gandhi
- Arrels o rellotges?
- Resposta a una carta als Reis Mags
- Què és la llibertat? Del mite a la realitat