Cercador
Existència (Sonet)
Un relat de: Ferran de MontagutAvui soc la musa del fred enclaustra
les sempre mudes veus ressonen en mes orelles;
la fam en aqueixa boca te un gust amarg
les llàgrimes, cauen de les meves parpelles dormides.
Les meves passes son en vida silenci del mes llarg;
un so de mort agafa els meus sentits...
Un vuit cos el l'únic que carrego:
Vaig deixar tots els meus somnis en caixes de morts.
La vida meva es va presentar com un mal son,
que no es ferotge i no aterra, que pren foc i no crema;
que es vesteix de mort, encara que mai l'agafa.
D'aquella foguera espero salvar almenys una il·lusió,
hi encara quant, entre núvols, em concentri a trobar
aqueixa esperança,
Se que sols soc un cos, que va camí de l'extinció!
Ha sigut un sonet per en Ferran de Montagut, escrit avui 31 de Març del 2005, en el meu estudi el del "MAS EL SOL SOLET" en la Comarca de "L'ALTA-GARROTXA" Pirineus de (Girona) Catalunya! E-Mail: el_primer_creador_de_somnis@msn.com etc.
Comentaris
-
aqueixes paraules negres[Ofensiu]Aqueixa de Justsuquines | 10-04-2005 | Valoració: 9
sonet molt currat, complexa forma per aquest complet sentir.
-
existència[Ofensiu]donablanca | 05-04-2005 | Valoració: 10
m'encanten els sonets i aquest està ple de sensabilitat.
m'ha agrdat quan dius 'que pren foc i no crema'
l´Autor
![Foto de perfil de Ferran de Montagut Foto de perfil de Ferran de Montagut](/imatges_autors/37336.jpg?rnd=1169734692)
742 Relats
282 Comentaris
898457 Lectures
Valoració de l'autor: 9.56
Biografia:
Home ben conservat, nascut en una diguem família de la posguerra de la clase mitja, jo vaig cursar el meus primers estudis en el col·legi de LA SALLE, de la població de Premià de Mar (BCN) fill de poetes i concertistes de piano, mai he publicat res, quant dic que no he publicat res vull dir que mai he fet cap llibre, potser no he tingut l'ocasió o no l'he buscat, escric des de l'edat de quinze anys, ja se que faig milers de faltes ortogràfiques, però en el meu temps ningú ens ensenyava a escriure be nostre llengua. Hi avui en dia ja no en tinc cap gana d'aprendre be a escriure, ja hi han correctors en les Editorials per aqueixos casos, amb tal de que os agradi la meva manera d'escriure vull dir el poema novel·la ho el relat, ja em dono per satisfet. Havia publicat poemes i relats i receptes de cuina tant mateix novel·les per a capítols, en un diari d'Argentina en la ciutat de Chascomús en el diari es diu EL IMPARCIAL, i avui encara en tinc, també a la ciutat de Jalpán a Mèxic hi en el diari cultural "SIERRA GORDA" que sols surt els diumenges o festius. Aqui a Catalunya faig critiques en elgun diari de tant en tant. No crec que sia dolent dir que pinto des de l'edat de vuit anys, havent guanyat amb la pintura alguns premis, aquí soc des de fa molt i molt anys fotograf artistic del que tant de la pintura com de les fotos faig exposicions sovint, m'agrada fer treballs manuals, m'encanta cuinar, fer una bona cuina, escric receptes de cuina amb fotografies, es llástima que en aquesta web no les posin dons seria una gran cosa de mes a mes, un apartat de de cuina amb fotos. He guanyat varis premis de receptes de cuina en la web de http:www.joescric.com/ i en alguna emisora de radio local em reciten els meus poemes hi en algunas m'escenifiquen elguns del meus contes. Des de molt jove que em vaig dedicar a l'hosteleria, soc nat un 12 de Gener del 1940; Capricorni per mes dades i m'agrada tot el que faig, en l'actualitat soc divorciat tinc dos nois i una nena casada feliçment, d'ella tinc dos nets nen i nena el meu primer net es diu Nil i sols te tres anys que complirà el 1 d'Octubre 2005, la nena es diu Paula es molt maca com la seva mare la meva estimada filla, es una preciositat, jo des de ja fa uns anys visc en solitari en aquesta preciosa vall dels Pirineus de (Girona) en una casa a quatre vents de nom el "MAS EL SOL SOLET" En ella ens reunim per Nadal el 26 , tots cada any des de en fa molts anys el dia de Sant Esteva per a dinar en família. Aquesta foto que mostro soc jo, d'arrera hi ha una nevada tal com ha de ser, pel lloc que visc. Be dons ara ja sabeu quelcom mes de mi! Una cordial salutació a tots i totes els que em llegiu,del Ferran de Montagut que es el meu spdònim, ja que en realitat de la vida el meu nom i llinatjes es Ferran Mujal i Naspleda, obstant... (Ferran de Montagut diu que la seva frase inventada per ell es la següent... TAN EN LA CARRETERA COM EN LA VIDA PER MES QUE CORRIS MAI ARRIVES A SER EL PRIMER!)
Últims relats de l'autor
- Marit estimat (Poema)
- Les nostres cantades (Caramelles) (Cançó)
- No tardis amor (Poema)
- Oració per començar lo dia (Oració) Poema
- Oracions (Pregaries)
- Per atu estimada (Poema)
- Perquè (Poema)
- Oració per abans d'anar al llit (Oració)
- Rosa (Poema)
- Nostàlgia (Poema)
- Que bonic es estimar (Poema)
- Primavera (Poema)
- Que és estranyar? (Poema)
- Podré un jorn deixar-te (Poema)
- Pensant amb tu (Poema)