Cercador
El meu primer llibre! (versió concurs)
Un relat de: Ferran de MontagutQuina il·lusió quant un es encara un nen petit, quant un any pel Sant els pares et regalen el teu primer llibre! Recordo amb enyorança aquells primers anys meus de ma infantesa, que content que vaig estar amb aquell primer llibre meu, meu de veritat, crec recordar que es deia "Guillem Tell", que bonic que interessant que era, tenia fam en acabar-lo devorava les pagines tenia ganes de saber com era el seu fi, aquell pare que posava d'amunt el cap del seu fill aquella poma hi ham l'arc apuntava fermament sens moure ni un muscle on estava aquella poma, si fallava sols un pel el seu fill era mort. El vaig acabar, desprès en vendrien d'altres els pares al veure la meva afecció a la lectura sempre en qualsevol ocasió; sia el Sant el complanys o per Reis sempre entre un munt de regals apareixia un llibre nou, quasi sempre de contes. Jo tenia ganes de llegir a grans autors, com aquells de l'època meva os parlo de desprès de la guerra, allà pels anys quaranta sis mes o menys. "Gustavo Adolfo" aquell... "De volveran las oscuras golondrinas a tu balcón" etc. "El diari d'una prostituta, que ara no sabria dir qui es el seu autor, però d'aqueixos els pares no en regalaven mai.
En els meus anys joves recordo que al col·legi no eren llibres el que ens passàvem, mes aviat eren revistes que ens despertaven al sexe, les primeres que varen venir aquí a Espanya sols eres eròtiques, en realitat no es veia res sols noies una mica desvestides i prou. A mida que em vaig anar fent mes gran ja vaig poder accedir a llibres mes interessants de tota mena com el "Kamasutra" aquell si que era interessant, aquell va obrir els meus instints de jove, al que en realitat era la vida, després en varen venir altres, però aqueixos que he anomenat últims ja no mels havien regalats els pares dons ja no en tenia per desgràcia meva ja havien mort, aqueixos mels havia comprat jo, els meus pares varen a la seva manera col·laborar, en la meva afecció als llibres i la lectura i potser a que jo m'afecciones ha escriure les primeres lletres com autor propi, sens poder mai publicar res. Potser pels diners, potser per que mai vaig tenir ocasió de fer saber mai a ningú que escrivia, sempre eres esborralls que avui en el dos mil cinc, alguns encara no han vist la llum.
Això passava en els anys mil nou cents cinquanta cinc, aleshores sense pares jo ja era tot un homenet, lector de tota mena de literatura i homenet de lletres, les meves primeres lletres em poemes i esborralls de narracions de tota mena, en fluïen de dins meu sense saber com i avui encara no ho se, avui en el moment de explicar per sobre les meves memòries en aquest curt relat, avui jo ja en tinc seixanta cinc, recordo que la mare esta poetessa, potser es ella la que m'inspira quant escric. No fa gaires dies passejant per la gran Barcelona un llibre em va cridar l'atenció el seu títol era Relats en Català, estava exposat allí en una llibreteria, vaig tornar enrera vaig entrar i el vaig fullejar, em semblà interessant i el vaig comprar, al arribar a casa tot content per que em va semblar que havia fet una bona compra, em vaig asseure en el meu despatx, i de moment sols pel d'amunt el vaig començar a llegir. Aviat em donà compte que entre els escrits que dit llibre contenia, hi havien alguns autors coneguts meus, haig de dir que em va semblar força interessant i molt mes com deia que era la primera edició que dita Editorial de Relats en Català feia. Si jo ha algun d'ells li pogués dir, li diria: Et felicito noi pel teu excel·lent treball editat es un dels pocs llibres amb diferents relats en aquest dos mil cinc encertats, a quedat una obra digna de ser llegida. Jo no que sia un erudit en les lletres, dons faig un munt de faltes d'ortografia, però se apreciar quant una cosa es bona de veritat, heu de pensar que jo llegeixo des de molt jove, des que el meu pare em va regalar aquell preuat i estimat primer llibre del "Guillem Tell".
Ha sigut un relat real per el seu autor en Ferran de Montagut escrit avui dia 8 d'Abril del 2005, per televisió he escoltat l'enterro del Sant Pare Joan Pau II des de Roma, hi escrit en el meu estudi el del "MAS EL SOL SOLET" en la Comarca de "L'ALTA-GARROTXA" Pirineus de (Girona) Catalunya! E-Mail: el_primer_creadir_de_somnis@msn.com etc.
l´Autor
![Foto de perfil de Ferran de Montagut Foto de perfil de Ferran de Montagut](/imatges_autors/37336.jpg?rnd=2130577164)
742 Relats
282 Comentaris
898457 Lectures
Valoració de l'autor: 9.56
Biografia:
Home ben conservat, nascut en una diguem família de la posguerra de la clase mitja, jo vaig cursar el meus primers estudis en el col·legi de LA SALLE, de la població de Premià de Mar (BCN) fill de poetes i concertistes de piano, mai he publicat res, quant dic que no he publicat res vull dir que mai he fet cap llibre, potser no he tingut l'ocasió o no l'he buscat, escric des de l'edat de quinze anys, ja se que faig milers de faltes ortogràfiques, però en el meu temps ningú ens ensenyava a escriure be nostre llengua. Hi avui en dia ja no en tinc cap gana d'aprendre be a escriure, ja hi han correctors en les Editorials per aqueixos casos, amb tal de que os agradi la meva manera d'escriure vull dir el poema novel·la ho el relat, ja em dono per satisfet. Havia publicat poemes i relats i receptes de cuina tant mateix novel·les per a capítols, en un diari d'Argentina en la ciutat de Chascomús en el diari es diu EL IMPARCIAL, i avui encara en tinc, també a la ciutat de Jalpán a Mèxic hi en el diari cultural "SIERRA GORDA" que sols surt els diumenges o festius. Aqui a Catalunya faig critiques en elgun diari de tant en tant. No crec que sia dolent dir que pinto des de l'edat de vuit anys, havent guanyat amb la pintura alguns premis, aquí soc des de fa molt i molt anys fotograf artistic del que tant de la pintura com de les fotos faig exposicions sovint, m'agrada fer treballs manuals, m'encanta cuinar, fer una bona cuina, escric receptes de cuina amb fotografies, es llástima que en aquesta web no les posin dons seria una gran cosa de mes a mes, un apartat de de cuina amb fotos. He guanyat varis premis de receptes de cuina en la web de http:www.joescric.com/ i en alguna emisora de radio local em reciten els meus poemes hi en algunas m'escenifiquen elguns del meus contes. Des de molt jove que em vaig dedicar a l'hosteleria, soc nat un 12 de Gener del 1940; Capricorni per mes dades i m'agrada tot el que faig, en l'actualitat soc divorciat tinc dos nois i una nena casada feliçment, d'ella tinc dos nets nen i nena el meu primer net es diu Nil i sols te tres anys que complirà el 1 d'Octubre 2005, la nena es diu Paula es molt maca com la seva mare la meva estimada filla, es una preciositat, jo des de ja fa uns anys visc en solitari en aquesta preciosa vall dels Pirineus de (Girona) en una casa a quatre vents de nom el "MAS EL SOL SOLET" En ella ens reunim per Nadal el 26 , tots cada any des de en fa molts anys el dia de Sant Esteva per a dinar en família. Aquesta foto que mostro soc jo, d'arrera hi ha una nevada tal com ha de ser, pel lloc que visc. Be dons ara ja sabeu quelcom mes de mi! Una cordial salutació a tots i totes els que em llegiu,del Ferran de Montagut que es el meu spdònim, ja que en realitat de la vida el meu nom i llinatjes es Ferran Mujal i Naspleda, obstant... (Ferran de Montagut diu que la seva frase inventada per ell es la següent... TAN EN LA CARRETERA COM EN LA VIDA PER MES QUE CORRIS MAI ARRIVES A SER EL PRIMER!)
Últims relats de l'autor
- Marit estimat (Poema)
- Les nostres cantades (Caramelles) (Cançó)
- No tardis amor (Poema)
- Oració per començar lo dia (Oració) Poema
- Oracions (Pregaries)
- Per atu estimada (Poema)
- Perquè (Poema)
- Oració per abans d'anar al llit (Oració)
- Rosa (Poema)
- Nostàlgia (Poema)
- Que bonic es estimar (Poema)
- Primavera (Poema)
- Que és estranyar? (Poema)
- Podré un jorn deixar-te (Poema)
- Pensant amb tu (Poema)