Cercador
Carta a una mare!
Un relat de: Ferran de MontagutEstimada mare:
Et demano perdo per a donar-te aquest tracta, però per a mi continues sent la meva mare per a tota la vida.
No saps pas el que jo ara sento que tu no m'hagis permès arribar a néixer!
Alguns motius van ser a que tu tenies vòmits i estaves marejada, cosa normal en els primers mesos d'embaràs i que sofreixen altres tantes dones com tu, i que elles els consideren el gran privilegi de poder ser mares.
Moltes vegades duran la vostra vida conviviu, moltes vegades amb sensacions, sense voler-les o desitjar-les, però també ni han d'altres que no valoreu amb la mida en que es mereix.
En aquest mon de dolor, conviviu sempre anguniats, d'avant del dolor, de las dubtes, la soledat, l'ansietat, la mentida, la por al que diran, el que potser al ser mare soltera al menys preu, la venjança amb el mal, amb las rancúnies, amb la cosa rutinària dels desencants, amb els prejudicis, per la manca humilitat, amb l'absència de valors i de principis, que son les critiques en el vostre mon.
Amb la ingratitud, amb la por de tenir-me, la por de portarem a aquest mon, on hi ha tanta mentida tanta inutilitat dels que no poden estimar, amb la comprensió i la inseguretat, per la manca d'il·lusions, entre la confusió i l'odi, amb l'oblit, amb la pèrdua, com va ser la meva nova vida. Amb la manca de llibertat, encara amb els passat sense resoldre; amb la indiferència, amb els mals pensaments, sense el perdó amb l'enveja del altre, amb la manca de fe. Sense un rumb a seguir, amb aquell fill que era jo sense pare; amb la impaciència amb el mal humor d'un hi el dels altres, amb la impotència de no poder tenir-me, i sols per el que els demés diran o haguessin dit.
Mes... Sempre hi ha un però... Mare estimada vosaltres sempre conviviu, amb humor, amb alegria em el somriure als llavis amb molts colors que os porten la pau, com el sol que os dona energia, amb la pluja que mai os molesta, amb les sorpreses agradables, gaudiu amb els primers aires primaverals i també en cada estació dels any que os ensenyen entre altres coses, que no tot es fred o es calor, teniu la possibilitat de conèixer-vos, la de donar-vos felicitat, la de donar-vos amor i a la vegada ser correspostos, amb la busca de la veritat amb la imaginació, per el be d'un futur molt millor construït amb l'amor, amb els afectes amb les abrasades, amb l'amistat, xerrant amigablement amb els companys i companyes, amb lleialtat amb fe, amb projectes possibles o de vegades impossibles, amb els distints manifestos del art, amb poder llegir un bon llibre, la musica us transporta a llocs que només una persona sola coneix, amb olors i perfums que os donen lloc al plaer, amb els records nostàlgics, sou en realitat tot un mon, que tu mare no m'has deixat conèixer, m'has privat per por, el do de la vida, m'has privat de poder gaudir de totes aquestes coses que jo avui t'he dit, i tot per el que diran per la por de tenir un fills de soltera, jo te hauria donat una estimació eterna, de fill d'aquest fill que tu no has volgut tenir. Jo sempre serè aquell fill no desitjat que ha ultima hora tu no em vares deixar veure ni la llum d'aquest mon, i ni tant sols la teva cara.
Fi
Ha sigut un relat escrit per en Ferran de Montagut, avui dia 3 d'Agost de 2005, en el meu estudi el del "MAS EL SOL SOLET" en la Comarca de "L'ALTA-GARROTXA" Pirineus de (Girona) Catalunya!
e-mail: cuiner_escriptor_poeta@msn.com etc.
l´Autor
![Foto de perfil de Ferran de Montagut Foto de perfil de Ferran de Montagut](/imatges_autors/37336.jpg?rnd=1470602452)
742 Relats
282 Comentaris
898436 Lectures
Valoració de l'autor: 9.56
Biografia:
Home ben conservat, nascut en una diguem família de la posguerra de la clase mitja, jo vaig cursar el meus primers estudis en el col·legi de LA SALLE, de la població de Premià de Mar (BCN) fill de poetes i concertistes de piano, mai he publicat res, quant dic que no he publicat res vull dir que mai he fet cap llibre, potser no he tingut l'ocasió o no l'he buscat, escric des de l'edat de quinze anys, ja se que faig milers de faltes ortogràfiques, però en el meu temps ningú ens ensenyava a escriure be nostre llengua. Hi avui en dia ja no en tinc cap gana d'aprendre be a escriure, ja hi han correctors en les Editorials per aqueixos casos, amb tal de que os agradi la meva manera d'escriure vull dir el poema novel·la ho el relat, ja em dono per satisfet. Havia publicat poemes i relats i receptes de cuina tant mateix novel·les per a capítols, en un diari d'Argentina en la ciutat de Chascomús en el diari es diu EL IMPARCIAL, i avui encara en tinc, també a la ciutat de Jalpán a Mèxic hi en el diari cultural "SIERRA GORDA" que sols surt els diumenges o festius. Aqui a Catalunya faig critiques en elgun diari de tant en tant. No crec que sia dolent dir que pinto des de l'edat de vuit anys, havent guanyat amb la pintura alguns premis, aquí soc des de fa molt i molt anys fotograf artistic del que tant de la pintura com de les fotos faig exposicions sovint, m'agrada fer treballs manuals, m'encanta cuinar, fer una bona cuina, escric receptes de cuina amb fotografies, es llástima que en aquesta web no les posin dons seria una gran cosa de mes a mes, un apartat de de cuina amb fotos. He guanyat varis premis de receptes de cuina en la web de http:www.joescric.com/ i en alguna emisora de radio local em reciten els meus poemes hi en algunas m'escenifiquen elguns del meus contes. Des de molt jove que em vaig dedicar a l'hosteleria, soc nat un 12 de Gener del 1940; Capricorni per mes dades i m'agrada tot el que faig, en l'actualitat soc divorciat tinc dos nois i una nena casada feliçment, d'ella tinc dos nets nen i nena el meu primer net es diu Nil i sols te tres anys que complirà el 1 d'Octubre 2005, la nena es diu Paula es molt maca com la seva mare la meva estimada filla, es una preciositat, jo des de ja fa uns anys visc en solitari en aquesta preciosa vall dels Pirineus de (Girona) en una casa a quatre vents de nom el "MAS EL SOL SOLET" En ella ens reunim per Nadal el 26 , tots cada any des de en fa molts anys el dia de Sant Esteva per a dinar en família. Aquesta foto que mostro soc jo, d'arrera hi ha una nevada tal com ha de ser, pel lloc que visc. Be dons ara ja sabeu quelcom mes de mi! Una cordial salutació a tots i totes els que em llegiu,del Ferran de Montagut que es el meu spdònim, ja que en realitat de la vida el meu nom i llinatjes es Ferran Mujal i Naspleda, obstant... (Ferran de Montagut diu que la seva frase inventada per ell es la següent... TAN EN LA CARRETERA COM EN LA VIDA PER MES QUE CORRIS MAI ARRIVES A SER EL PRIMER!)
Últims relats de l'autor
- Marit estimat (Poema)
- Les nostres cantades (Caramelles) (Cançó)
- No tardis amor (Poema)
- Oració per començar lo dia (Oració) Poema
- Oracions (Pregaries)
- Per atu estimada (Poema)
- Perquè (Poema)
- Oració per abans d'anar al llit (Oració)
- Rosa (Poema)
- Nostàlgia (Poema)
- Que bonic es estimar (Poema)
- Primavera (Poema)
- Que és estranyar? (Poema)
- Podré un jorn deixar-te (Poema)
- Pensant amb tu (Poema)