Cercador
Ambigüitat
Un relat de: mjesusAl seu taller de Florència, Leonardo observava el quadre inacabat de la Gioconda. No li agradava aquella expressió absent. Volia captar les seves emocions i convertir aquella dona en una esfinx, en una icona per a l'eternitat. Delicadament amb un pinzell carregat de pigment i oli barrejat amb trementina, va cobrir els ulls i la boca -la comissura dels llavis-, amb una capa de color semi-transparent. Un cop acabat, deixà la pintura, se nanà a reposar a la recambra. Lisa, la seva model -la dona de Piero Francesco da Giocondo-, deixava els vestits que havia escollit per al retrat, en aquella petita habitació; ell se'ls mirà intentant comprendre el seu esperit, obligada a viure amb un home que només la veia com una possessió.
Piero Francesco, desitjava intensament veure el quadre de la seva dona -li tenien prohibit. Tot i així va decidir anar al taller del mestre. Un dels ajudants de Leonardo va deixar-lo passar a l'estudi. La sala era amplia, una mica desordenada. Piero va veure la tela coberta per un llençol. Leonardo va saludar el nouvingut contemplant el seu rostre indefinit, estranya barreja entre allò femení i masculí que tan sovint cercava. Posseït per un impuls inexplicable, va ordenar a en Piero que es vestís amb les robes de la seva dona i que posés per a ell. En Piero el va obeir, dòcilment sense dubtes: volia formar part també de l'obra, com a part de l'engany a una societat que castigava l'ambigüitat.
Lisa que arribava per a la sessió de pintura, va veure l'escena com si un mirall li retornés la seva pròpia imatge: el mestre d'esquena, el quadre i la model mirant cap a ella, amb un somriure irònic i enigmàtic, penetrant el seu interior.
Leonardo va copsar aquell moment màgic, un encontre de mirades, un esclat de preguntes sense resposta.
Sapere vedere, s'havia convertit en el seva forma de viure.
Comentaris
-
Sorprenent i enginyosa [Ofensiu]Màndalf | 30-05-2006
L'explicació que planteges al relat sobre el somriure enigmàtic de la Mona Lisa. El somriure del Piero marit mirant irònic la seva dona, copsat en un instant pel mestre Leonardo, sempre creatiu. Es llegeix ràpid i passa bé.
Encara que, com ens sol passar en els reptes, la limitació de les paraules no dóna per més i en ocasions sembla precipitat, la història passa massa ràpida i voldries mes detalls... però un repte és un repte, no?
Molts petons
l´Autor
![Foto de perfil de mjesus Foto de perfil de mjesus](/imatges_autors/187052.jpg?rnd=1384403660)
42 Relats
245 Comentaris
65510 Lectures
Valoració de l'autor: 9.80
Biografia:
*![R en Cadena]( http://i101.photobucket.com/albums/m67/EmmaThessaM/jojaenformopart-focnegre.jpg )
"La senyora Unaquimera em va encadenar i jo he passat la cadena a la Sra. Baiba Liepa, al Sr. Xavier Valeri Coromí, la Sra. jacobé, el Sr. Filalici, la Sra marga i la Sra. Elvira"
Li heu d'agrair a l'EmmaThessaM!
(fes clic a la imatge i descobreix què és "R en Cadena")
Taller d'escriptura a relats en català:
Per qualsevol informació aneu a la web: http://es.geocities.com/tallerrelat
clar_lluna(arroba)yahoo.es
trasgrafica.com