Cercador
Tre Sort.
Un relat de: EpicuriCom voldries qua a tu, et donés algú,
tot allò que no et sàpigues donar
per mateix tu?
El fet irrefutable de que un dia hagis
de morir. No implica gens ni mica,
que cap dia, irrefutablement hagis
de matar a ningú.
El tresor, és una flor que sempre
tens al costat.
... Compte!
Cura i mira, que no l'hagis ja trepitjat.
Amb un caminar sagrat, no trencant
els ous ni la gallina.
De vell o d'infant, gaudir sempre de
l'instant: el sol a flor de pell i uns pèls
que la brisa del matí pentina.
No tanquis els ulls, ni el sentiment,
a aquest moment que ara passa
ràpida o lentament.
Del temps en som amos, que no del cos.
Que l'amor és odi... i odi l'amor !
Les perles que culls al matí, és al cap tard
que es gaudeixen.
No tota mort és igual; el que neix, el que som,
tot es ben personal. D'energia, esclat.
No es tracta de generar dimonis, per creure't
en una paradís (artificial ) si no la companyia
de querubins que tu puges fins els pins.
De cor endins la mort sentida, fora és molta
molta mes vida: la bona mort tota la vida dona.
Doncs el viatge que mes s'enyora, és el que mai
no arriba a destí: Molt lluny és sempre aquí.
Molt sovint perdent es guanya.
Sigui doncs també poesia, viure en un món
de religió atea.
Fer Déus és també fer monstres.
l´Autor
![Foto de perfil de Epicuri Foto de perfil de Epicuri](/imatges_autors/544486.jpg?rnd=1130100972)
1124 Relats
836 Comentaris
441055 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Ho deien els Azteques: Hola, Soc Tú.Em re-escric a mida que em llegeixes.
Els antics filòsofs Grecs, feien reunions a on es parlava amb els ulls embenats, per tal de que cap prejudici visual interferís en el seu discurs.
Estimat Idomeneus:
T'escric aquesta carta en un bon i feliç dia per mi que també es l'últim de la meva vida ja que he patit una dolorosa incapacitat de pixar, també una forta disenteria per la qual cosa res no es pot afegir a la virulència dels meus patiments. Però la alegria de la meva ment , fruit de la contemplació i pràctica de la meva filosofia supera totes aquestes afliccions. Et demano que tinguis cura de la canalla de Mendrotorus en justa correspondecia a la savia devoció d'un home jove vers la meva persona i la meva filosofia.
Epicur.
El 17 de Juliol cel.lebro, amb molta joia l'any de bona vida a Relats en Català.
Sorprés i content de la vidilla que m'has donat.
La foto li dec a la tremenda menjada de coco que em va provocar un enllaç del Jeremias Soler. Aquest:
http://www.youtube.com/watch?v=oGKm6_-BmRE
Desde llavors he estat obsessionat per trobar la foto del l'univers més petit que he pogut: Es la foto de presentació, feta amb un microscòpic electrónic. Es un àtom d'or.
Es més difícil observar el micro Univers que el macro univers. Però això es tot un altre Quantum.
Un bon sentit de la vida i aquest univers, definit per un físic eminent, com a insensat, es ser el més feliç possible.
O al menys no fer mal.
La veritat ens fa lliures. I la finestra es l'amor .
La vida es un acudit: No importa tant la seva llargada. El que importa es que tingui gràcia.
M'habria agradat escriure un tractat de filosòfia, únicament amb acudits, però m'ha faltat sentit de l'humor.
Wittgestein.
O la lluna que s'afina
al pasar carena enllà
es quan dormo
que hi veig clar
prés d'una dolça metzina.
J.V. FOIX.
Omple el got i beute'l ara.
Sense presa
sense temps.
Jaume Sisa.
Jo, l'ànima de la prada
que es deleix en florir
i ser dallada.
Joan Maragall.
Mercès per llegir
estim en molt
la vostra companyia.
markonomistes@hotmail.com