Cercador
L'economia és un acudit
Un relat de: EpicuriOn vas amb aquesta merda de gos petaner?
Petaner? Què dius ignorant! És un galg de l'estepa baixa siberiana!
D'ell en puc treure trenta-sis mil euros al capdavall!
.................................................
Què en vas fer del gos petaner que duies l'altre dia?
Me'l vaig vendre. Me'n van pagar trenta-sis mil Euros!
Que em dius Així, en metàl·lic, trinco trinco?
Bé...no ben bé. De fet em varen pagar amb sis gats, de sis mil euros cada un.
El que passa es que molts, son tan poc seriosos que no tenen sentit de l'humor.
Hi pot haver rés mes imprescindible que l'humor? Doncs sembla que sí. Hi ha massa gent que creu que destorba. Normalment és gent que s'escandalitza molt. Es prenen la vida tan poc seriosament que no toleren ni el somriure.
El mestre Gila ho deia ben clar: Es molt difícil i arriscat dedicar-se a fer riure en un país on tanta gent es lleva al dematí dient: De mi no se'n riu ningú!
No sé ben bé que tenen els diners de maleïts. Però crec que tan sols es una qüestió de poder malaguanyat: Si us fixeu, hi ha molt pocs caixers de bancs i caixes que somriguin. I vegeu quina fila fan molts "financers".
Hi ha gent que mata per diners!
- Em va recriminar una vegada un director de Banc.
Home! Hi ha gent que mata per qualsevol cosa. No com els que maten per coses més serioses com ara l'amor, o millor dit el que ells interpreten com amor que de fet és malaltia.
Molts mestres de l'economia han estat autèntics filòsofs. Humoristes, en definitiva. El mateix Witgesttein aseverave l'acudit es pura i dura filosofia. Freud li va dedicar tot un tractat.
¿Hi pot haver quelcom que costi menys i faci tant bé, com un somriure? Per no parlar de trencar-se de riure, o fins i tot, arribar a plorar de riure!.
Entre els filòsofs i els artistes, els millors sens dubte son els que riuen ells i a mes, fan riure. Els que propaguen la felicitat en definitiva No els que propaguen o fins i tot creen la necessitat. O encara pitjor: els que són els màxims generadors de pobresa; els que s'aprofiten de la necessitat, aplicant allò de "si vols fer-te ric vés allà on hi hagin molts pobres".
Darrerament molts psicòlegs estan guanyant nobels d'economia. Com deia una economista conductiva: L'axioma de que el comportament econòmic es basa en la racionalitat, queda literalment esmicolat quan s'estudia l'evolució de compres de qualsevol tarja de crèdit.
Però els estudis d'empresarials tant en boga, cada dia s'omplen més d'avorrits mestres i alumnes obsedits amb maximitzar el benefici amb el mínim cost. Legions de funcionaris o aprenents d'entabanador consoliden la religió del Déu JO-MEU amb el diner com a únic profeta.
No us ho empasséssiu. La prova és que molts humoristes de tots els temps han fet cabassos de diners amb gràcia. I com diu la dita: el dia que tot estigui reduït a diners tindrem clar que el diner no es pot menjar.
Cal que fins i mitjans siguin proporcionats. Afortunadament la ciència de la economia cada dia s'encamina més vers la felicitat i la vida.
l´Autor
![Foto de perfil de Epicuri Foto de perfil de Epicuri](/imatges_autors/544486.jpg?rnd=1369933385)
1124 Relats
836 Comentaris
441055 Lectures
Valoració de l'autor: 9.72
Biografia:
Ho deien els Azteques: Hola, Soc Tú.Em re-escric a mida que em llegeixes.
Els antics filòsofs Grecs, feien reunions a on es parlava amb els ulls embenats, per tal de que cap prejudici visual interferís en el seu discurs.
Estimat Idomeneus:
T'escric aquesta carta en un bon i feliç dia per mi que també es l'últim de la meva vida ja que he patit una dolorosa incapacitat de pixar, també una forta disenteria per la qual cosa res no es pot afegir a la virulència dels meus patiments. Però la alegria de la meva ment , fruit de la contemplació i pràctica de la meva filosofia supera totes aquestes afliccions. Et demano que tinguis cura de la canalla de Mendrotorus en justa correspondecia a la savia devoció d'un home jove vers la meva persona i la meva filosofia.
Epicur.
El 17 de Juliol cel.lebro, amb molta joia l'any de bona vida a Relats en Català.
Sorprés i content de la vidilla que m'has donat.
La foto li dec a la tremenda menjada de coco que em va provocar un enllaç del Jeremias Soler. Aquest:
http://www.youtube.com/watch?v=oGKm6_-BmRE
Desde llavors he estat obsessionat per trobar la foto del l'univers més petit que he pogut: Es la foto de presentació, feta amb un microscòpic electrónic. Es un àtom d'or.
Es més difícil observar el micro Univers que el macro univers. Però això es tot un altre Quantum.
Un bon sentit de la vida i aquest univers, definit per un físic eminent, com a insensat, es ser el més feliç possible.
O al menys no fer mal.
La veritat ens fa lliures. I la finestra es l'amor .
La vida es un acudit: No importa tant la seva llargada. El que importa es que tingui gràcia.
M'habria agradat escriure un tractat de filosòfia, únicament amb acudits, però m'ha faltat sentit de l'humor.
Wittgestein.
O la lluna que s'afina
al pasar carena enllà
es quan dormo
que hi veig clar
prés d'una dolça metzina.
J.V. FOIX.
Omple el got i beute'l ara.
Sense presa
sense temps.
Jaume Sisa.
Jo, l'ànima de la prada
que es deleix en florir
i ser dallada.
Joan Maragall.
Mercès per llegir
estim en molt
la vostra companyia.
markonomistes@hotmail.com